ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Hubert i Elodie stižu za manje od pola sata.
-Pripremila si nešto dobro? -Ovako.
Antipasti rosso e verde s mozzarellom. I rižoto…
-Čekaj. Talijanska hrana? -Da.
Zašto talijanska?
-Rekao si da vole talijansku kuhinju. -Nisam ti rekao da to vole.
Rekao sam da mu je ženu polizao Talijan.
-O, Bože! -To je gotovo uništilo njihov odnos.
Jedva su to preboljeli. Nikad me ne slušaš!
Zbunila sam se, čula sam „lizati“ i „Talijan“.
Pa…
Mama, mogu li dobiti sladoled?
Da, naravno, dušo. Što gledaš?
Gledam dokumentarac o Johnu i Yoko.
Nije bila tako loša. Nadahnula ga je, pomogla napisati „Imagine“.
Zapravo je zanimljivo.
-Gledat ću ga i s tobom ako želiš. -Voljela bih to.
Hvala, maman.
„Hvala, maman.“
Moramo više raditi na francuskom.
Nisi htjela francusku školu jer je stroga, a sad imamo malog Amerikanca.
Znam. Što želiš da kažem? Pogriješili smo.
Što možemo kad voli tu školu?
Zna sve o pravima transrodnih osoba,
ali ne i množenje.
Nema veze, naučit će u 4. srednje.
Večeras ne možemo jesti talijansku hranu.
Smisli nešto.
Kunem ti se,
Hubert ne može proći pokraj pizzerije, a da ne poludi.
.
Dobro, odmah ćemo im reći
da dadilja odlazi u 20 h i možemo popiti jedno piće.
Dobro. Znaš da mrzim lagati, ali morat ćemo. U redu je.
-Bok! -Hej, zdravo!
-Kako si? -Dobro. Bok!
-Hej! -Bok, stari!
Hvala. Chianti.
Niste trebali.
Uđite, malo ste uranili. Justine je još u kuhinji.
Možemo ostati samo na jednom piću.
Nažalost, naša je dadilja imala hitan slučaj pa…
-Da. -Šteta.
Veselim se što ćete upoznati mog najstarijeg prijatelja iz Pariza.
-Sjajno. -Da.
-Stavit ću ovo u kuhinju. -Yasmin, divna si.
-Hvala. -Ne možeš ostati?
-Samo na jednome piću. -Hej!
Da, nažalost, dadilja. Ali ovdje miriše sjajno.
-Mogu vam dati za doma. -Rado ću uzeti.
-O, Bože! -Da.
Kaže da djeluje samo na tijelo,
ništa se ne vidi,
i da pola kvadratića
stvara blagi trip.
-Zabava počinje. -Molim te!
-Hej! -Zdravo!
I vi ste uranili. Zadivljen sam. Obožavam Amerikance.
U LA-u sve traje do 22 h.
Da.
Hej!
Nisi trebala.
Bok!
Tako sam sretna.
Sretna sam što ste stigli!
Ne, ne 2009., ozbiljno.
Ljudi, želim vam pokazati nešto. Dođite.
-Pa-pa! -Pa-pa!
Dobro, dođite.
Prvo jedno piće.
Večeras ću poslužiti francusku hranu s Korzike.
-Ne talijansku hranu. -Zašto?
Predugo bih objašnjavala. Samo poslušajte.
Večeras si puna drame.
Što se događa?
To je talijanska hrana.
Ništa strašno, samo recite Georgeu.
Dobro? I Willu. Nema talijanske hrane.
-Sve me te laži stresiraju. Te male laži. -Francuska hrana s Korzike.
-Stavi crveni ruž. -Ne mogu, moram…
Lijepa si s ružem. To je sekunda. Isplati se.
-Dobro. -Stavi onu vruću… Da.
Ne pitaj me zašto, ali Justine želi da kažemo da ovo nije talijanska večera.
Ali nećemo ni ostati na večeri.
To je nevažno.
-Da. -Dobro?
-Zato što naša dadilja ima hitan slučaj. -Da.
Nije talijanska nego korzikanska večera. Imaš li francusku glazbu?
Da, imam sjajnu playlistu.
Bok! Drago mi je što te vidim!
Uđite.
Dakle, ljudi. Ovo je moj prijatelj Hubert Dushan
i njegova predivna žena Elodie Couturier.
Ovo su Anne i George.
-Bok! -Drago mi je!
-Yasmin. -Bok!
Već vas dugo želim upoznati. Moja dva prijatelja štrebera.
Williame. Napokon se upoznajemo. Veliki sam obožavatelj.
Čekaj, jesi li rekao da je ovo Hubert Dushan?
Da.
Hubert Dushan iz Epic Techa?
-Taj sam. -Da.
Martine, zašto si zakopao tu informaciju?
Što sam zakopao?
Ništa, ali nisi mi rekao da ti je Hubert Dushan prijatelj.
Rekao sam Justine, ali vjerojatno je zaboravila reći Yasmin.
Ne, rekla sam joj.
Rekla sam ti za Huberta, zar ne?
Da, jesi. Žao mi je. Totalno sam zaboravila.
Znate, strana imena. Grozno mi je sve strano.
-Ništa strašno. Ovo je divno. -Da.
Dobro, uđite.
Zdravo! Ja sam njegova žena Justine.
Dobro došli u Ameriku.
U ono što je ostalo od nje.
Dođite, sjednite.
Dođi, sjedni ovdje.
Jeste li vidjeli ružnu vilu koju grade u ulici?
-I vaša će kuća više vrijediti. -Zbilja?
Stvarno. Trebali smo se preseliti u Mar Vistu.
-Da. -Naša kuća sada vrijedi…
Bar 10 % manje nego što smo je platili.
Imamo problema s beskućnicima…
-Ljudima bez doma u Veniceu. -Da.
-Iskreno, to je prava invazija. -Dušo, ne možeš…
Mislim… Tako je kako je.
Da. Jedan tip koji je došao… Zar ne?
Došao je ujutro i posrao se u pješčanik.
Rekao sam Orionu da je to bila velika mačka.
Nisi to smio učiniti. To je problem.
-Ne… Ali ljudi ne kakaju u pijesak. -Iskrivio si mu stvarnost.
Mačke kakaju.
Naš je sin imao fazu kreativne igre u Montessoriju.
-Prali smo… -Bilo je grozno.
-Sranje sa zida. -On je prao.
-Ali… -Kako god!
Važno je da je to tragično.
-Znate? -Da.
Cijelo naše društvo baca te ljude.
Je li tako u Francuskoj?
Da. Pogotovo u Parizu,
ali to ne utječe na nekretnine.
Bar o tome tako ne razmišljamo.
Dobro.
Ne, Pariz je uvijek jako skup, bez obzira na sve.
Ali kad sam prije 15 godina kupila ovu kuću,
nitko nije htio živjeti u Mar Visti.
Kupila si kuću prije 15 godina?
Da.
Kad ste se upoznali?
-Oko… -Prije 13 godina.
Prije 13 godina.
I zatrudnjela sam odmah, tri mjeseca poslije…
Volim kad govore francuski.
Kao da zvone zvona, zar ne?
Dobro, imam crno i bijelo vino.
Ti piješ teguilu s limetom, je li?
-Tebi može tequila? -Dvije čašice.
Crno, bijelo?
-Crno. -I meni. Crno i meni.
Čudno mi je kad sad to kažem.
Crno vino ide odlično uz korzikansku hranu.
Korzikanska večera.
Nisam jela korzikansku hranu.
Prefina je.
O, figatellu.
Da.
Jako je talentirana.
Kako si kriptologiju pretvorio u poeziju?
Čitam tvoje kodove i mislim: „Ovaj tip je umjetnik.“
To mi od tebe jako mnogo znači. Hvala ti.
Martine, jesi OK?
Jesam,
ali kuću si predstavila kao svoju, kao da sam se ja ugurao.
Nisam tako mislila. Samo sam rekla…
Uvijek želiš da ispadne kao da živim na tvoj račun.
Nemoj to raditi pred Albertom, strašno je poniziti oca pred sinom.
A kakvo je…? Više ne izgleda kao antipasti.
Ne znam, izgleda odvratno, ali proći će. Bit će dobro. Proći će.
Bravo, dušo. Sjajno.
Ja ću donijeti vino.
Uzmi vino, na stolu je.
-Ondje. -Da.
Reći ću ti više kad budemo imali vremena.
Da.
Radije ne bih išao amo-tamo, ali to nije moguće.
-Oprosti. Odmah se vraćam. -Naravno.
-Možemo li razgovarati? -Da.
Oprosti.
Znaš što? Moramo krenuti. Odmah.
Ali sad želim ostati
jer dobivam dobre informacije o Europi iz prve ruke.
Ali rekli smo samo jedno piće
pa moramo ići.
Ali ne moramo oboje otići, zar ne?
Čekaj, želiš ostati i želiš da ja odem kući i pobrinem se za Oriona?
Da, ali ne ideš kući Orionu. Ideš na drugu zabavu.
Svi će misliti da sam kućanica iz 1950-ih koju šalješ da se pobrine za klinca.
Nitko neće ništa misliti. To je ludo.
To je bila tvoja zabava. Ti si mene nagovorio.
„Stvorit ću veze, malo networkinga.“
Onda ti idi na tu zabavu.
O, Bože! Ne mogu. Ja sam tvoja pratnja.
I znaš da ću biti jedina.
Ima još jedan crnac…
Bože! Indijac je! Ne mogu…
Dobro, svejedno.
Samo im reci da sam bolestan.
Ne, znaš da mrzim lagati. Nema veze, ne mogu.
Moram ići, mileni.
Hej, odlaziš?
Da, mislim da sam pokupila nešto. Ono…
Ionako moraš ići zbog dadilje, zar ne?
Da, i to…
-Oboje idete, zar ne? -Ne, ja ostajem.
Will će ostati i uživati.
Ja idem zamijeniti dadilju.
-OK. -Žao mi je, ne mogu.
-OK. -Uživajte u ostatku večeri.
Da, hvala.
Bok, ljudi! Au revoir! Bok, dušo!
Hoćemo li sjesti za stol i jesti?
Ne, Ell još nije došla.
Uvijek kasni, što da kažem?
Rekli smo piće u 18 h, večera u 19 h. Da nastavimo?
Dobro.
Imamo jednostavno povrće sa žara, a zatim…
Bok, oprosti što kasnim!
Kai je poludio i držao me za lijevu ruku:
„Mama, nemoj ići.“
Uđi. U redu je.
Hej, ljudi!
Francuzi smo.
Oprostite što kasnim.
Pozvala sam Joan na desert.
Bila je tako depresivna. Opet novi najgori spoj.
Želim se uvjeriti da nemaš djece.
Žene lažu o tome.
Mrzim prtljagu.
Očito, sad si prestara za dijete, to je plus.
I voliš bejzbol.
To je moj prvi kriterij za pičke.
Ne, nikad nisam rekla da volim bejzbol.
Modernu umjetnost, da. Ali to… To je sigurno bio drugi spoj.
Izgledaš mnogo starije nego na slikama, znaš?
Ne izgledamo li svi?
Znaš… Da.
Ali donosim darove.
Prekrasni cupcakeovi u bojama Italije.
Ja ću. Nisi trebala.
Finiji su nego što izgledaju.
Hvala, Ell.
Napravili su ih moji anđeli. Zdravo!
-Ell, Elodie i Hubert. -Ja sam Ell.
-Bok! -Zdravo!
Ell je učiteljica za djecu s…
-Mentalnim teškoćama. -Poteškoćama u učenju.
Podučava djecu s mentalnim…
-Da. -Peku kolače, takve stvari.
-La Pizza della Mamma! -Nije pizza, to je korzikansko jelo.
Kako se zove?
Fougasse.
Fougasse s tartufima i kozjim sirom s Korzike.
Meni se sviđa.
Kako se svi vi poznajete?
Ell sam upoznala kad smo bile konobarice u kafiću.
-U Formosi. -Formosi.
Legendarno mjesto u LA-u.
Odmah smo se sprijateljile.
-Najbolje frendice. -A poslije faksa?
Bila sam pripravnica kod tvoje prijateljice Grete.
Onda smo upoznale Yasmin, Willovu ženu.
Imale smo ludu Staru godinu 1999.
-U Chateauu. -Da, Chateau.
2000., milenij.
Došla je u LA. Studirale smo skupa. Bila je depresivna, nije znala nikoga.
„Dođi sa mnom na tulum i upoznaj moje prijateljice.“
Bila je depresivna cijelu noć. Propustile smo Novu, ali svejedno.
Mrak zabava.
Zvuči zabavno.
Mogu reći odakle ja znam Justine?
-Da. -Dobro…
-Ne, čekaj. -Justine… Ne.
Justine je poševila nekog tipa. Totalna muška drolja, zvao se…
-David. Da. -David.
-Ne, popušila mu je. -Justine.
Da, naravno.
Bile su to 90-e, dakle, sida.
Justine je poludjela jer je upravo očistila zube.
Desni su mi malo krvarile i bila sam jako zabrinuta.
Pojavila se… Mogu nastaviti?
Usred noći i histerično je jecala.
Imala sam studio u Miracle Mileu gdje je živio rođak Cecilea B. DeMillea.
-Ludo! -Slatko.
Jako lijep stan.
Počela je zvati sve hitne brojeve za sidu u zemlji.
Stalno je ponavljala.
„Mogu li dobiti sidu od pušenja?“
Popušila mu je tjedan prije, ali je bila uvjerena da ima simptome side.
Ne baš, mislim…
Onda sam se sjetila
da se Anne ševila s Davidom bez kondoma.
-Naravno. -To je moja cura.
Rekla sam: „Nazovi moju prijateljicu Anne.
Ona se seksala s Davidom.“
Usred noći zvoni telefon, histerična Francuskinja traži
da joj kažem jesam li se testirala na sidu
i kakva bi se luzerica ševila s luzerom bez kondoma.
Što si ti radila? Plakala si zbog nečega.
Da, zbog računa za telefon.
Račun je iznosio oko 400 dolara, znaš?
-Ne. -Zbog tebe.
-Ne 400 dolara. -Martine, znamo ih odabrati, zar ne?
-400 dolara, Justine. -Dobro.
Uglavnom, ukratko, tako smo se upoznale.
-Da. Predivno. -Impresivno.
Bio sam mlada. Tek sam se preselila u LA i bila sam vrlo naivna.
Da. Nisam čuo ovu priču,
a mislio sam da sam čuo sve.
Bile smo djeca.
Naravno, da to rade djeca, je li?
Baš slatko.
-Bok! -Želite li povrće?
Oprostite na smetnji. Ovo izgleda zabavno.
Dušo, nešto nije u redu s autom. Možeš li doći?
Da.
Dobro, oprostite. Uživajte!
Oprostite. Evo me odmah.
Malo povrća.
Malo povrća s camembertom.
Pa što je s autom?
Kako si mogao?
Imali smo plan.
Lagala sam prijateljicama da odemo na tvoju zabavu
na koju nisam htjela ići.
A onda si me ostavio.
Znaš li kako se osjećam? Kao da sam sama na svijetu.
Nisam raspoložen za čavrljanje s hrpom poznatih osoba
koje glume da im je stalo do okoliša, a onda unajme privatni avion.
I želiš da onamo idem sama?
Mislit će da si mi dao nogu, da si me napustio.
Neću tako.
Dobro, nemoj ići. Imaš pravo.
Ne, mislila sam metaforički.
Bože, znaš što? Mislim da me ne voliš.
Ne, volim te. Volim te, Yasmin.
Samo ne želim ići na zabavu.
To je sve.
Dobro.
-Je li auto u nekakvom kvaru? -Ne znam.
Žao mi je zbog ovoga, to je…
Boli me kurac.
Što se tiče rižota, neće ići.
Sutra navečer smo u Palm Springsu.
Što god da je ovo, fino je.
Što? Ne razumijem, nije li Korzika dio Italije?
-Ne? -Ne, to je Sardinija.
Korzika je u Francuskoj. Da, znaš možda za Napoleona?
Nizak čovjek.
Bože, to je bilo za mene!
Mislim da sam vidjela Napoleonov kurac.
Anne, malo bordeauxa?
-Da. Volim francuska vina. -Napuni i meni.
Donijela sam chianti, ali Justine je rekla da večera više nije talijanska.
-Stvarno? -Hrana.
Salata od riže s kestenima s Korzike.
Rižoto.
-Sranje. -O, moj Bože!
Ne, ništa strašno, u redu je! Moramo…
-Justine, pusti mene. -Ne, u redu je. Sve je u redu.
Kao da sam na čudnom tripu.
Ostani tu, sve je u redu.
Što je onoj curi ondje?
Možda je opsjednuta. Možda je demon.
Ne danas, Sotono.
Pusti glazbu.
Da.
Želiš li salatu od riže s kestenom?
-Da. -Eto.
-Hvala. -Pusti bilo što francusko.
Bilo što, hvala.
-Salatu od riže s kestenom? -Voliš rižoto, zar ne?
Ne, to nije rižoto. Salata od riže s kestenom.
Voliš i talijanske kobasice.
Molim te, prestani.
Predivna pjesma, sviđa mi se. Volim ovu pjesmu.
I ja.
-Kurvo. -Huberte.
Ne mogu gledati to kurvinsko lice.
Huberte, molim te.
Rekao je: „Kurvo.“
-„Ne mogu gledati to kurvinsko lice.“ -Da šutiš?
Znam da mi se svi rugaju.
Nipošto. Justine je kuhala talijansku hranu jer nije znala.
Zato smo prešli na korzikansku hranu.
Korzikansku!
Bilo je sasvim nevino, kunem se.
Da, nevino. Kao moja žena.
Da me više jebeš, ne bih jebala druge, govno!
Dosta! Moj sin gleda dokumentarac…
Da? Mi nemamo djece.
-Hubert ima deformiranu spermu. -Eto.
Glava joj je mlitava!
A ja nisam kuja!
Elodie! Jebote, Elodie!
Bravo, sjajno. Huberte!
-Elodie! -Huberte!
Što god da je salope, prefino je.
To je „kuja“.
Da, kad god nešto postane emocionalno, odjednom razumijem francuski.
Samo želim da mi kažeš da me voliš.
Stalno ti to govorim.
Ne sjećam se zadnjeg puta.
Rekao sam prije pet minuta.
Ne sjećam se toga.
Da bar netko ovo snima
jer sam rekao da te volim, Yasmin.
Gotovo je.
Ne možeš otići! Volim te, Elodie. Volim te!
Je t'aime! To je „Volim te“ na francuskom.
-Dobro! -Bok, ljudi!
-Hej. -Odlazite?
Zabava još nije gotova, zar ne?
Ne, imamo drugi dogovor.
-Ostali smo samo na piću. -Dobro.
Mogu li parkirati tu?
-Naravno. -Hvala.
-Ja ću voziti. -Da. Dobro.
Žao mi je.
Gazela nije uspjela izbjeći ugriz krokodila
jer krokodil ima najjači ugriz izmjeren u životinjskom carstvu.
Mogao bi biti jednak ugrizu T-rexa.
-Jesi blizu? -Jesam.
-Malo lijevo, dušo. -Oprosti.
Jesi li to vidio?
Ne! Ne gledaj! Gle!
KOŠARICA
SPREMI ZA POSLIJE
NARUČI
Francuski kruh s pireom od šljiva.
Merçi, maman.
Hubert još nije zvao?
Prvo, želim ti reći da te djeca vole.
O, Bože! Hvala. I ja njih volim. Tako su slatki.
Francis, hvala ti na ovom sastanku.
Želim razgovarati
o proračunu za Valentinovo.
Imam jako kreativne ideje.
Ell, zvali su me neki roditelji.
Djeca su bila razočarana jer nisu mogli jesti
talijanske cupcakeove od ponedjeljka.
Da. Znate, pećnica je nešto zeznula
i cupcakeovi su bili nejestivi.
Dobro.
A obojene majice od prošloga tjedna?
Da, što se tiče toga…
Čini se da te jedan roditelj vidio
kako u Veniceu prodaješ majice „Izradila hendikepirana djeca LA-a“.
Rekla sam da se sigurno vara.
Prvo, nikada ne bi prodavala majice njihove djece.
Drugo, ne bi ih prodavala kao majice
koje su izradila hendikepirana djeca
jer njihova djeca ni na koji način nisu hendikepirana, zar ne?
Točno.
Dvadeset dolara! Proizvela hendikepirana djeca!
A kršenje zakona o dječjem radu potpuno je protuzakonito
i kažnjava se zatvorom.
Točno.
Mama, vidi!
Tako ti dobro stoji!
Znam. Dobro izgleda i s trapericama.
Savršeno je.
A da je skineš?
To mi je jedini uzorak, a proizvodnja počinje u ponedjeljak.
Dobro.
Našao je haljinu u mojoj torbi.
Ne misliš da se tako šepuri
jer ti je model od treće godine?
Umjetnička je duša, OK? Voli modu.
Bi li radije da je nasilnik koji tuče ljude?
Radije bih da ga ne potičeš na to.
Dobro.
U redu.
RAT I MIR NA BLISKOM ISTOKU: POSLJEDICE VANJSKE POLITIKE ZAPADA
Ne želim razgovarati s tobom.
Koliko ti puta moram to reći?
Nemoj me zvati.
Što se događa?
Tko je učinio ovo?
Dobro. Neću tolerirati takvo ponašanje u svojoj kuhinji.
-Ovo je neprihvatljivo. -Shvaćate? Svi?
Žao mi je, ali puni smo.
O, ne.
Nemoguće!
Ovaj je tjedan trebalo biti praznije. Rekli su da ćemo moći doći bez najave.
Da ćemo se moći zabaviti, doći bez najave.
-Da to nije problem… -Elodie, Huberte!
-Justine. -Jesi li dobro?
Da. Što ti radiš ovdje?
Pa… Ovo je moj restoran. Kod Justine.
Ja ću to riješiti.
Martin mi nije rekao.
Nevjerojatno! Kažu da je hrana prefina.
Pa, prilično je dobro, da. Ali žao mi je zbog sinoć.
-Ne, nemoj. -Ne.
Ne brini se. Pomirili smo se sat vremena poslije pa…
Stvarno?
Poslao sam Martinu poruku da se ispričam…
-Nije ti rekao? -Sinoć.
Da, naravno, rekao mi je.
Sredit ću stol.
-Stvarno? -Sa zadovoljstvom.
Lijepo od tebe.
Naravno! Zadovoljstvo mi je.
Hvala.
Pet minuta, sredit ću to.
Ovaj novi recept nastao je neočekivano.
Nazvat ću ga… Salata od riže i kestena.
Život je nepredvidiv, a kuhanje treba odražavati nepoznato,
neplanirano,
predavanje dobrom i lošem što se dogodilo.
Improvizirajte.
Nemojte se bojati neuspjeha.
Prihvatite promjenu.
Budite neustrašivi, i u kuhinji i u životu.
Prijevod titlova: Jelena Šestak