‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫טוב, אובר ואלודי יהיו פה‬ ‫בעוד פחות מחצי שעה.‬
‫הכנת לנו משהו טוב?‬ ‫-אז ככה…‬
‫אנטיפסטי אדום וירוק עם מוצלה, וריזוטו…‬ ‫-רגע.‬
‫הכנת אוכל איטלקי?‬ ‫-כן.‬
‫למה איטלקי?‬
‫אמרת שהם אוהבים אוכל איטלקי.‬
‫לא אמרתי שהם אוהבים אוכל איטלקי.‬
‫אמרתי שאיזה איטלקי אכל לאשתו את הכוס.‬
‫אלוהים.‬ ‫-זה כמעט הרס את מערכת היחסים שלהם.‬
‫הם בקושי התגברו על זה.‬ ‫את אף פעם לא מקשיבה!‬
‫סליחה, כנראה התבלבלתי.‬ ‫שמעתי "אוכל" ו"איטלקי".‬
‫טוב…‬
‫היי, אימא, אפשר לקבל קרטיב?‬
‫בטח, מתוק שלי. במה אתה צופה?‬
‫סרט תיעודי על ג'ון ויוקו.‬
‫היא לא הייתה כל כך גרועה.‬
‫היא נתנה לו השראה,‬ ‫עזרה לו לכתוב את Imagine.‬
‫זה ממש מעניין.‬
‫אם תרצי, אצפה בזה שוב איתך.‬ ‫-אני אשמח.‬
‫תודה, מאמאן.‬
‫"תודה, מאמאן."‬
‫צריך להשקיע יותר בצרפתית שלו.‬
‫לא שלחת אותו לבי"ס הצרפתי,‬ ‫כי החינוך שם נוקשה,‬
‫ועכשיו יש לנו ילד אמריקני.‬ ‫-אני יודעת. מה אתה רוצה שאגיד? טעינו.‬
‫הוא אוהב את בית הספר שלו.‬ ‫לא נוציא אותו משם.‬
‫אז הוא יודע הכול על זכויות טרנסג'נדרים,‬ ‫אבל לא את לוח הכפל.‬
‫לא משנה, הוא ילמד אותו בכיתה י"ב.‬
‫אי אפשר להגיש אוכל איטלקי הערב, בסדר?‬
‫תמצאי פתרון.‬
‫כי אני נשבע לך,‬
‫אובר חוטף קריזה בכל פעם‬ ‫שהוא עובר ליד פיצריה.‬
‫- פרק 2‬ ‫ויווה איטליה! -‬
‫טוב, על ההתחלה‬ ‫נגיד להם שהשמרטפית שלנו עוזבת בשמונה,‬
‫אז נישאר רק למשקה אחד.‬
‫טוב. אתה יודע שאני שונאת לשקר,‬ ‫אבל אין ברירה. זה בסדר.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, שלום.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי, גבר.‬
‫תודה. קיאנטי.‬
‫לא הייתם צריכים.‬
‫טוב, תיכנסו. הקדמתם קצת,‬ ‫ז'וסטין עדיין במטבח.‬
‫אנחנו יכולים להישאר רק למשקה אחד.‬
‫כן. לצערנו, לשמרטפית שלנו היה מקרה חירום.‬
‫כן.‬ ‫-חבל.‬
‫אני מתרגש מאוד להכיר לך‬ ‫את אחד מחבריי הוותיקים ביותר מפריז.‬
‫נהדר.‬ ‫-כן.‬
‫אני אשים את זה במטבח.‬ ‫-יזמין, את יפהפייה.‬
‫תודה.‬ ‫-שמעתי שאתם לא נשארים לארוחה.‬
‫רק משקה אחד. יש לנו…‬ ‫-היי.‬
‫כן, לצערנו הייתה בעיה עם השמרטפית,‬ ‫אבל יש פה ריח מדהים.‬
‫אולי אכין לך שקית לדרך.‬ ‫-לקחתי.‬
‫אלוהים. את צוחקת?‬ ‫-כן.‬
‫הוא אמר שההשפעה גופנית בלבד…‬
‫בלי הזיות חזותיות,‬
‫ושחצי קובייה…‬
‫תיתן לך טריפ עדין.‬
‫המסיבה מתחילה.‬ ‫-כן, בבקשה!‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫גם אתם הקדמתם. התרשמתי.‬ ‫אני אוהב אמריקנים.‬
‫ככה זה באל-איי, הכול נגמר ב-22:00.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫לא הייתם צריכים.‬
‫היי.‬
‫אני כל כך שמחה.‬
‫איזה כיף שבאת!‬
‫לא בציר 2009, בחייך.‬
‫היי, בנות. אני רוצה להראות לכן משהו. בואו.‬
‫בסדר, ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫טוב, בואו.‬
‫בואו נשתה קודם.‬
‫תקשיבו.‬
‫כל המנות שאני מגישה הערב‬ ‫הן מהמטבח הצרפתי-קורסיקני.‬
‫לא אוכל איטלקי, בסדר?‬ ‫-למה?‬
‫ההסבר ארוך מדי. פשוט תזרמו עם זה, בבקשה.‬
‫יש כל כך הרבה דרמה אצלך הערב.‬
‫מה קורה?‬
‫זה ערב איטלקי.‬
‫זה לא סיפור גדול,‬ ‫אבל תגידו לג'ורג', בסדר? ולוויל.‬
‫בלי אוכל איטלקי.‬
‫כל השקרים האלה מלחיצים אותי. שקרים קטנים.‬
‫צרפתי-קורסיקני, טוב?‬ ‫-שימי שפתון אדום.‬
‫אני לא יכולה, אני צריכה…‬ ‫-היא צודקת. שפתון יפה לך.‬
‫זה ייקח רק שנייה. שווה לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫תשתמשי באדום הלוהט… כן.‬
‫אל תשאל אותי למה, אבל ג'סטין רוצה שנגיד‬ ‫שארוחת הערב היא לא בסגנון איטלקי.‬
‫בסדר, אבל אנחנו לא נשארים לארוחת ערב,‬ ‫אז זה לא רלוונטי.‬
‫נכון.‬ ‫-בסדר?‬
‫כי לשמרטפית שלנו יש מקרה חירום.‬ ‫-כן, השמרטפית.‬
‫זה כבר לא אוכל איטלקי, אלא קורסיקני.‬
‫יש לך פלייליסט צרפתי?‬
‫כן, יש לי פלייליסט צרפתי נהדר.‬
‫היי! נהדר לראות אותך.‬
‫תיכנסו.‬
‫אז, חבר'ה…‬
‫כולם, זה חברי אובר דושן,‬ ‫וזו אשתו המקסימה אלודי קוטורייה.‬
‫אלה אן וג'ורג'.‬
‫היי.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫יזמין.‬ ‫-היי.‬
‫רציתי להפגיש ביניכם כבר מזמן,‬
‫שני החברים החנונים שלי.‬
‫ויליאם. סוף סוף אני זוכה לפגוש אותך.‬ ‫אני מעריץ גדול.‬
‫רגע, אמרת שזה אובר דושן?‬
‫כן.‬
‫אובר דושן מ"אפיק טק"?‬
‫זה אני.‬ ‫-כן.‬
‫מרטין, איזו פצצה הפלת עליי!‬
‫מה הפלתי?‬
‫לא, שום דבר. פשוט לא סיפרת לי‬ ‫שאתה חבר של אובר דושן.‬
‫סיפרתי לג'סטין,‬ ‫אבל היא בטח שכחה לספר ליזמין.‬
‫לא, סיפרתי לה.‬
‫יזמין, סיפרתי לך על אובר, נכון?‬
‫נכון. כן, סליחה. לגמרי שכחתי.‬
‫אתם יודעים, שמות זרים.‬ ‫כל דבר זר מבלבל אותי.‬
‫לא נורא. זה נהדר, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, תיכנס.‬
‫שלום. אני אשתו, ז'וסטין.‬
‫אשתי.‬
‫ברוכה הבאה לאמריקה.‬
‫מה שנשאר ממנה.‬ ‫-תודה.‬
‫בואי, שבי.‬
‫בואי, שבי כאן.‬
‫ראית את האחוזה שבונים במורד הרחוב?‬
‫זה יעלה את ערך הבית שלך.‬ ‫-באמת?‬
‫ברור, כן. היינו צריכים לעבור למאר ויסטה.‬ ‫-כן.‬
‫הבית שלנו שווה עכשיו‬ ‫לפחות עשרה אחוזים פחות ממה ששילמנו עליו.‬
‫יש בעיה של הומלסים…‬
‫סליחה, מחוסרי דיור, בווניס.‬ ‫-כן.‬
‫יותר כמו פלישה, למען האמת.‬ ‫-מותק, אתה לא יכול… לא, זה…‬
‫כלומר, זה מה שזה.‬
‫כן. היה בחור שבא… נכון?‬
‫…באחד הבקרים, וחרבן בארגז החול של הילדים.‬
‫אמרתי לאוריון שזה היה חתול גדול.‬
‫לא היית צריך לעשות את זה. זו הבעיה.‬
‫לא, בני אדם לא מחרבנים בחול.‬ ‫-עיוותת את המציאות שלו.‬
‫חתולים מחרבנים בחול.‬
‫הבן שלנו עבר תקופת משחק יצירתית במונטסורי.‬
‫היינו צריכים לשטוף…‬ ‫-זה היה רע.‬
‫…חרא מהקירות.‬ ‫-הוא שטף.‬
‫אבל אני…‬ ‫-לא משנה.‬
‫הנקודה היא שזה טרגי, יודעים?‬ ‫-כן.‬
‫החברה שלנו פשוט זורקת מתוכה‬ ‫את בני האדם האלה.‬
‫גם בצרפת זה ככה?‬
‫כן. במיוחד בפריז,‬
‫אבל זה לא משפיע על הנדל"ן.‬
‫לכל הפחות, לא חושבים על זה במונחים האלה.‬ ‫-כן.‬
‫לא משנה מה קורה, פריז תמיד יקרה מאוד.‬
‫אבל כשקניתי את הבית הזה לפני 15 שנים,‬
‫אף אחד לא רצה לגור במאר ויסטה.‬
‫קנית את הבית הזה לפני 15 שנים?‬ ‫-כן.‬
‫מתי נפגשתם?‬
‫לפני בערך…‬ ‫-שלוש עשרה שנים.‬
‫כן, לפני 13 שנים.‬
‫ונכנסתי להיריון מייד, כעבור שלושה חודשים.‬
‫אני אוהבת לשמוע אותם מדברים צרפתית.‬
‫זה נשמע כמו פעמוני גלוקנשפיל, נכון?‬
‫בסדר, יש יין אדום או לבן.‬
‫אתה שותה טקילה וליים, נכון?‬
‫טוב. טקילה מתאים לך?‬ ‫-שני שוטים.‬
‫אדום, לבן?‬ ‫-אדום.‬
‫אדום.‬ ‫-גם אני. גם אני, אדום.‬
‫מוזר להשתמש בצירוף המילים הזה עכשיו.‬
‫יין אדום הולך נהדר עם אוכל קורסיקני.‬
‫הכנתי ארוחת ערב קורסיקנית.‬ ‫-מעולם לא אכלתי אוכל קורסיקני.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫אה, פיגטל.‬
‫כן.‬
‫היא מוכשרת מאוד.‬
‫איך הפכת את הקריפטולוגיה לשירה, אחי?‬
‫קראתי את הקודים שלך וחשבתי,‬ ‫"האיש הזה אומן".‬
‫ממש מחמיא לי שאתה אומר את זה. תודה.‬
‫מרטן, אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אבל מהדברים שלך השתמע שזה היה הבית שלך,‬ ‫ואני הסתננתי לתוכו.‬
‫לא התכוונתי לזה ככה. רק אמרתי…‬
‫את תמיד גורמת לי להרגיש‬ ‫שאני חי על חשבונך, כמו עכברוש.‬
‫בחיים אל תעשי את זה מול אלבר.‬ ‫להשפיל אב מול בנו זה דבר נורא.‬
‫איך ה…? זה כבר לא נראה כמו אנטיפסטי?‬
‫לא יודע. זה נראה דוחה, אבל זה מה יש.‬ ‫יהיה בסדר, זה מספיק טוב.‬
‫כל הכבוד, מותק. כל הכבוד.‬
‫אני אביא יין.‬
‫קחי את היין שעל שולחן הצד.‬
‫שם.‬ ‫-כן.‬
‫אספר לך יותר כשיהיה לנו יותר זמן.‬
‫כן.‬
‫אני מעדיף לא לקפוץ ממקום למקום,‬ ‫אבל זה בלתי אפשרי.‬
‫סליחה. אני כבר חוזר.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫אפשר לדבר איתך לרגע?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה.‬
‫אנחנו ממש חייבים ללכת. חייבים ללכת עכשיו.‬
‫אבל אני די רוצה להישאר עכשיו,‬
‫כי אני מקבל‬ ‫מידע מעולה מיד ראשונה על אירופה.‬
‫אי אפשר. אמרנו שנישאר רק למשקה אחד,‬ ‫אז אנחנו חייבים ללכת.‬
‫אבל לא בהכרח שנינו, נכון?‬
‫רגע, אז אתה רוצה להישאר,‬ ‫ואתה רוצה שאני אחזור הביתה ואטפל באוריון?‬
‫כן, אבל לא באמת תחזרי לאוריון,‬ ‫תלכי למסיבה ההיא.‬
‫כולם יחשבו שאני איזו עקרת בית משנות ה-50,‬
‫ואתה שולח אותי הביתה לטפל בילד.‬
‫אף אחד לא יחשוב ככה. זה מטורף.‬
‫זו המסיבה שלך. אתה התעקשת שנלך,‬
‫"אני אכיר אנשים ואפתח קשרים", נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אז את צריכה ללכת למסיבה.‬ ‫-אלוהים!‬
‫אני לא יכולה, הזמינו אותך, לא אותי.‬ ‫ואתה יודע שאני אהיה היחידה.‬
‫יש את הבחור השחור ההוא…‬
‫אלוהים! הוא הודי. אני לא יכולה…‬
‫בסדר, שיהיה.‬
‫תקשיבי, פשוט תגידי להם שאני חולה.‬
‫אתה יודע שאני שונאת לשקר.‬ ‫שיהיה, אין לי כוח.‬
‫אני חייבת ללכת, מתוקים.‬
‫היי, את הולכת.‬
‫כן, התחלתי להרגיש לא טוב. כאילו…‬
‫טוב, ממילא אמרת שאת צריכה‬ ‫לשחרר את השמרטפית, נכון?‬
‫כן, גם זה, אז…‬
‫שניכם הולכים, נכון?‬ ‫-לא, אני אישאר.‬
‫האמת שוויל יישאר פה וייהנה.‬ ‫אני אלך הביתה ואשחרר את השמרטפית.‬
‫סליחה שאני לא נשארת.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן, תיהני מהמשך הערב.‬
‫כן, תודה.‬
‫ביי, חבר'ה. או רבואר. ביי, מותק.‬
‫היי, שנשב לשולחן?‬
‫לא, אל עוד לא כאן.‬
‫היא תמיד מאחרת, מה את רוצה שאגיד?‬
‫אמרנו משקאות בשש, ארוחת ערב בשבע,‬ ‫וזה מה שנעשה.‬
‫בסדר.‬
‫יש לנו כמה ירקות צלויים פשוטים, יש לנו…‬
‫היי. סליחה שאיחרתי.‬
‫קאי התחרפן ולא הסכים לעזוב אותי.‬ ‫הוא אמר, "אימא, אל תלכי".‬
‫סליחה.‬ ‫-תיכנסי. זה בסדר.‬
‫שלום לכולם.‬
‫אנחנו צרפתים.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫הזמנתי את ג'ואן לקינוח,‬ ‫אני מקווה שזה בסדר.‬
‫היא מדוכאת, היא שוב יצאה לדייט מהגיהינום.‬
‫אני רק רוצה לוודא שאין לך ילדים.‬
‫נשים משקרות על החרא הזה.‬
‫אני שונא מטען רגשי.‬
‫ברור שאת מבוגרת מכדי להביא ילדים,‬ ‫אז זה יתרון.‬
‫ואת אוהבת בייסבול.‬
‫זה הדבר שהכי חשוב לי בבחורה.‬
‫לא, אף פעם לא אמרתי שאני אוהבת בייסבול.‬
‫אומנות מודרנית, כן. אבל…‬ ‫לא, זו כנראה הייתה מישהי אחרת.‬
‫את נראית הרבה יותר מבוגרת‬ ‫מאשר בתמונות שלך, את יודעת?‬
‫כמו כולנו, לא? פשוט…‬
‫אתה יודע. כן.‬
‫אבל הבאתי מתנה.‬
‫קאפקייקס יפהפיים בצבעי איטליה.‬ ‫-אני אקח את זה. לא היית צריכה.‬
‫הטעם טוב יותר מהמראה.‬
‫תודה, אל.‬
‫לא עשיתי כלום.‬ ‫המלאכים הקטנים שלי הכינו אותם. שלום.‬
‫אל…‬ ‫-אני אל.‬
‫אלודי ואובר.‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫אל היא מורה לילדים עם פיג…‬
‫קשיים נפשיים.‬ ‫-קשיי למידה.‬
‫היא מלמדת ילדים עם מוגבלויות…‬
‫כן.‬ ‫-הם אופים עוגות, דברים כאלה.‬
‫לה פיצה דלה מאמא!‬ ‫-זו לא פיצה. זו מנה קורסיקנית.‬
‫איך קוראים לה?‬ ‫-פוגאס.‬
‫פוגאס עם כמהין וגבינת עיזים, מקורסיקה.‬
‫נשמע טעים.‬
‫איך כולכן מכירות?‬
‫פגשתי את אל‬ ‫כששתינו היינו מלצריות בבית קפה.‬
‫כן, פורמוסה.‬ ‫-פורמוסה.‬
‫סוג של מוסד באל-איי.‬
‫התחברנו מהרגע הראשון, ממש מהר.‬
‫חברות הכי טובות.‬ ‫-ואז, אחרי הקולג'…‬
‫התמחיתי בחברת עיצוב הפנים‬ ‫של החברה שלך גרטה.‬
‫ואז פגשנו את יזמין, שבדיוק עזבה,‬ ‫אשתו של ויל.‬
‫במסיבת סילבסטר מטורפת ב-1999…‬
‫בשאטו.‬ ‫-כן, השאטו.‬
‫שנת 2000, המילניום.‬ ‫-מסיבת מילניום.‬
‫היא בדיוק עברה לאל-איי. למדנו יחד בקולג'.‬ ‫היא הייתה מדוכאת, לא הכירה אף אחד.‬
‫אז אמרתי, "בואי למסיבה‬ ‫ותפגשי את החברות שלי. את תאהבי אותן".‬
‫היא הייתה מדוכאת כל הלילה.‬
‫כאילו, פספסנו את כניסת השנה החדשה,‬ ‫אבל לא חשוב. נהנינו ממש.‬
‫זו הייתה מסיבה מדהימה.‬ ‫-נשמע כיף.‬
‫אפשר לספר איך פגשתי את ג'סטין?‬
‫כן.‬ ‫ -בסדר, אז…‬
‫לא, חכי.‬ ‫-ג'סטין… לא.‬
‫ג'סטין הזדיינה עם איזה בחור,‬ ‫כזה שמזיין כל דבר, בשם…‬
‫דיוויד. כן.‬ ‫-דיוויד.‬
‫היא לא הזדיינה איתו, היא מצצה לו.‬ ‫-ג'סטין.‬
‫כן, נכון.‬
‫וזה היה בשנות ה-90, אז איידס.‬
‫ג'סטין התחרפנה‬ ‫כי היא בדיוק הייתה אצל השיננית.‬
‫החניכיים שלי דיממו קצת וממש דאגתי.‬
‫היא מופיעה אצלי… אפשר להמשיך?‬
‫…באמצע הלילה, בוכה, היסטרית.‬
‫גרתי בדירת סטודיו מתוקה במירקל מייל‬ ‫שהייתה בבעלות הדודן של ססיל ב. דה-מיל.‬
‫מדהימה.‬ ‫-ממש מתוקה.‬
‫דירה יפה מאוד.‬
‫והיא מתחילה להתקשר באובססיביות‬ ‫לכל קו חם לאיידס במדינה.‬
‫היא כל הזמן שואלת את אותה השאלה.‬
‫"אפשר להידבק באיידס ממציצה?"‬
‫עבר רק שבוע מאז המציצה,‬
‫אבל היא הייתה משוכנעת‬ ‫שיש לה תסמינים של התפרצות איידס.‬
‫לא ממש, כלומר…‬
‫ואז נזכרתי שחברתי אן‬
‫נהגה להזדיין עם דיוויד בלי קונדום, נכון?‬ ‫-ברור.‬
‫זאת הבחורה שלי.‬
‫אז אמרתי, "ג'סטין, תתקשרי לחברה שלי אן.‬
‫היא נהגה לשכב עם דיוויד".‬
‫אז הטלפון מצלצל באמצע הלילה,‬ ‫ומעבר לקו יש איזו צרפתייה היסטרית‬
‫שדורשת לדעת אם נבדקתי לאיידס,‬
‫ואיזה מין לוזרית‬ ‫תזיין לוזר כמו דיוויד בלי קונדום?‬
‫מה עשית ברקע? בכית בגלל משהו.‬
‫כן, בגלל חשבון הטלפון. זה היה מטורף.‬ ‫קיבלתי חשבון של 400 דולר, ידעת?‬
‫לא.‬ ‫-בגללך.‬
‫זה לא היה 400 דולר.‬ ‫-מרטין, יש לנו טעם טוב בנשים, לא?‬
‫זה היה 400 דולר, ג'סטין.‬ ‫-בסדר.‬
‫בכל אופן, בקיצור, ככה נפגשנו.‬
‫כן. יפה.‬ ‫-מרשים.‬
‫הייתי צעירה. בדיוק עברתי ללוס אנג'לס,‬
‫והייתי מאוד תמימה.‬
‫כן. לא שמעתי את הסיפור הזה,‬
‫וחשבתי ששמעתי את כולם.‬
‫היינו רק ילדות, נכון?‬
‫בטח, וזה מה שילדות עושות, נכון?‬
‫כל כך חמוד.‬
‫היי.‬ ‫-תרצו ירקות?‬
‫סליחה על ההפרעה. זה נראה כיף.‬
‫מותק, יש בעיה במכונית. אתה יכול לבוא?‬
‫כן.‬
‫בסדר. סליחה, כולם. טוב, תיהנו.‬
‫סליחה. אני כבר חוזר.‬
‫קצת ירקות.‬
‫קצת ירקות עם קממבר.‬
‫אז מה הבעיה במכונית?‬
‫איך יכולת לעשות לי את זה?‬
‫הייתה לנו תוכנית.‬
‫הכרחת אותי לשקר לחברות שלי‬ ‫כדי שנלך למסיבה שלך,‬
‫מסיבה שבכלל לא רציתי ללכת אליה,‬ ‫ואז פשוט נטשת אותי.‬
‫אתה יודע איך זה גורם לי להרגיש?‬ ‫כאילו, לבד בעולם.‬
‫בייב, פשוט אין לי חשק לנהל שיחת חולין‬ ‫עם חבורת סלבריטאים‬
‫שמעמידים פנים שאכפת להם מהסביבה‬
‫ואז שוכרים מטוס פרטי.‬
‫אתה רוצה שאלך למסיבה לבד?‬
‫יחשבו שהברזת לי, שנטשת אותי.‬
‫יודע מה? אני לא אלך לשם.‬ ‫-בסדר, אל תלכי למסיבה. את צודקת.‬
‫לא, התכוונתי "לא אלך לשם" באופן מטפורי.‬
‫אלוהים, אתה יודע מה?‬ ‫אני חושבת שאתה פשוט לא אוהב אותי.‬
‫לא. אני אוהב אותך, יזמין.‬
‫אני פשוט לא רוצה ללכת למסיבה.‬
‫זה הכול.‬
‫בסדר.‬
‫יש בעיה במכונית?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אני ממש מצטערת על הסיפור ההוא. זה…‬
‫לא מזיז לי.‬
‫והריזוטו בחיים לא יעבוד.‬
‫מחר בערב נהיה בפאלם ספרינגס…‬ ‫-מגניב.‬
‫לא משנה מה זה, זה טעים.‬
‫מה? אני לא מבינה,‬ ‫קורסיקה היא לא חלק מאיטליה?‬
‫לא?‬ ‫-לא, את חושבת על סרדיניה.‬
‫קורסיקה נמצאת בצרפת.‬
‫כן. נפוליאון, מישהו מכיר?‬
‫איש נמוך.‬
‫אלוהים, זה תקף אותי!‬
‫נראה לי שראיתי את הזין של נפוליאון.‬ ‫ברצינות.‬
‫אן, קצת בורדו?‬
‫כן. אני אוהבת יין צרפתי.‬ ‫-תמזוג לי.‬
‫הבאתי קיאנטי,‬
‫אבל משום מה ג'סטין אמרה‬ ‫שזה כבר לא בסגנון איטלקי.‬
‫באמת?‬ ‫-האוכל.‬
‫סלט אורז וערמונים מקורסיקה.‬
‫ריזוטו.‬
‫שיט!‬ ‫-אלוהים.‬
‫לא קרה כלום. זה בסדר. אנחנו צריכים…‬
‫ז'וסטין, אני אעשה את זה.‬ ‫-לא צריך, אלודי. הכול בסדר.‬
‫יש לי פתאום טריפ מוזר.‬
‫תשבי, הכול בסדר. אל תדאגי.‬
‫מה הבעיה של הבחורה הזאת?‬
‫אולי היא אחוזת דיבוק. אולי היא שדה.‬
‫לא היום, שטן.‬
‫שים מוזיקה.‬
‫כן.‬
‫תרצי סלט אורז וערמונים?‬
‫כן.‬ ‫-בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-פשוט תשמיע שיר צרפתי.‬
‫לא משנה איזה. תודה.‬
‫מישהו רוצה סלט אורז וערמונים?‬ ‫-את אוהבת ריזוטו, נכון?‬
‫זה לא ריזוטו, זה סלט אורז וערמונים.‬
‫את אוהבת גם נקניק איטלקי.‬
‫בבקשה, תפסיק.‬
‫איזה שיר יפה, אני מתה עליו.‬
‫גם אני.‬
‫חתיכת פרוצה.‬ ‫-אובר.‬
‫הפרצוף הזנותי שלך מגעיל אותי.‬
‫אני לא מסוגל יותר.‬ ‫-אובר, בבקשה.‬
‫הוא אמר, "חתיכת פרוצה.‬
‫הפרצוף הזנותי שלך מגעיל אותי".‬ ‫-לא יכולת לסתום את הפה?‬
‫נראה לך שאני לא יודע שכולם פה צוחקים עליי?‬ ‫-ממש לא, בדיוק ההפך.‬
‫ז'וסטין הכינה אוכל איטלקי. היא לא ידעה,‬ ‫אז שינינו את זה לקורסיקני.‬
‫נכון, קורסיקני.‬
‫זו הייתה טעות תמימה, מבטיחה.‬
‫בטח, תמימה. כמו אשתי הכלבה.‬
‫אילו זיינת אותי יותר,‬ ‫אולי לא הייתי מזיינת גבר אחר, מניאק!‬
‫מספיק, הבן הקטן שלי‬ ‫צופה בסרט תיעודי על ג'ון לנון…‬
‫כן? לנו אין ילדים,‬
‫כי הזרעונים של אובר דפוקים.‬ ‫-התחלנו.‬
‫הראשים שלהם עקומים.‬
‫ואני לא כלבה!‬
‫אלודי! פאק, אלודי!‬
‫כל הכבוד, עבודה טובה. אובר!‬
‫אלודי!‬ ‫-אובר!‬
‫אני לא יודעת מה זה "סאלופי", אבל זה טעים.‬
‫זה "כלבה".‬
‫כן, בכל פעם שהרוחות מתלהטות,‬ ‫אני פתאום יודעת צרפתית.‬
‫אני רק רוצה שתגיד לי שאתה אוהב אותי.‬
‫אני אומר את זה כל הזמן.‬
‫אני לא זוכרת מתי אמרת את זה לאחרונה.‬ ‫-אמרתי את זה לפני חמש דקות.‬
‫אני לא זוכרת את זה.‬
‫הלוואי שמישהו היה מקליט אותנו,‬
‫כי הרגע אמרתי שאני אוהב אותך, יזמין.‬
‫זה נגמר.‬
‫את לא יכולה לעזוב!‬ ‫אני אוהב אותך, אלודי. אני אוהב אותך!‬
‫ז'ה טם! זה אומר "אני אוהב אותך" בצרפתית.‬
‫בסדר.‬ ‫-היי, חברים.‬
‫היי.‬ ‫-אתם הולכים?‬
‫רגע, המסיבה לא נגמרה, נכון?‬
‫לא, פשוט קבענו משהו אחר.‬
‫נשארנו רק למשקה אחד.‬ ‫-בסדר.‬
‫תפנו לי את החניה?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫אני אנהג.‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫לצבי לא היה שום סיכוי‬ ‫להימלט ממלתעות התנין,‬
‫כי לסתות התנין הן החזקות ביותר בממלכת החי.‬
‫הנשיכה שלו מתחרה אפילו בנשיכה של טי-רקס.‬
‫את קרובה?‬ ‫-כן.‬
‫קצת שמאלה, מותק. שמאלה.‬ ‫-מצטער.‬
‫ראית את זה?‬
‫לא! אל תסתכל. תסתכל.‬
‫- עגלת קניות -‬
‫- שמור להמשך -‬
‫- בצע הזמנה -‬
‫פרנץ' טוסט עם ריבת שזיפים.‬
‫מרסי, מאמאן.‬
‫אובר עדיין לא התקשר?‬
‫ראשית, אני רוצה שתדעי שהילדים אוהבים אותך.‬
‫אלוהים, תודה. ואני אוהבת אותם. הם מקסימים.‬
‫ואני רוצה להודות לך‬ ‫שקבעת את הפגישה הזאת, פרנסיס.‬
‫רציתי לדבר איתך על התקציב‬ ‫לקישוטים של יום האהבה.‬
‫יש לי רעיונות יצירתיים מאוד.‬
‫אל, כמה הורים התקשרו אליי.‬
‫הילדים התאכזבו כי הם לא יכלו לאכול‬ ‫את הקאפקייקס האיטלקיים שהם הכינו ביום שני.‬
‫כן, הייתה בעיה קטנה בתנור,‬
‫ולצערי הקאפקייקס היו בלתי אכילים.‬
‫בסדר. וחולצות הטאי-דאי‬ ‫שהם הכינו שבוע קודם לכן?‬
‫כן, אז מה שקרה…‬ ‫-ומתברר שאחד ההורים ראה אותך‬
‫מוכרת חולצות ש"מיוצרות באל-איי‬ ‫בידי ילדים נכים"‬
‫בטיילת של וניס בסופ"ש שעבר.‬
‫אמרתי לו שהוא בטח טעה,‬
‫כי, ראשית, את לעולם לא תמכרי‬ ‫את החולצות של הילדים שלהם,‬
‫ושנית, בהחלט לא תשווקי אותן‬
‫כחולצות שמיוצרות בידי ילדים נכים,‬
‫כי הילדים שלהם לא נכים בשום אופן, נכון?‬
‫נכון.‬
‫עשרים דולר. מיוצר באל-איי בידי ילדים נכים.‬
‫ועבירה על חוקי העסקת ילדים‬ ‫היא בלתי חוקית לחלוטין‬
‫ונושאת בחובה עונש מאסר.‬
‫נכון.‬
‫אימא, תראי.‬
‫זה נראה כל כך טוב עליך.‬
‫אני יודע. זה אפילו נראה טוב עם ג'ינס מתחת.‬
‫זה מושלם.‬
‫בעצם, שים את זה בצד.‬
‫זה הסאמפל היחיד שלי,‬ ‫והייצור מתחיל ביום שני.‬
‫בסדר.‬
‫הוא מצא את השמלה בתיק שלי.‬ ‫-לא נראה לך שהוא מתלבש ככה‬
‫כי את משתמשת בו כמודל לעיצובים שלך‬ ‫מאז שהוא בן שלוש?‬
‫הוא ילד אומנותי, בסדר? הוא אוהב אופנה.‬
‫אתה מעדיף שהוא יהיה ביריון שמרביץ לאנשים?‬
‫אני מעדיף שלא תעודדי את הצד הזה שלו.‬
‫בסדר.‬ ‫-יופי.‬
‫- מלחמה ושלום במזרח התיכון:‬ ‫ההשפעות של מדיניות החוץ המערבית -‬
‫- דריאן -‬
‫אני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫כמה פעמים צריך להגיד לך?‬
‫אל תתקשר אליי.‬
‫- שה ז'וסט -‬
‫מה קורה?‬
‫מי עשה את זה?‬
‫בסדר. לא אסבול התנהגות כזאת במטבח שלי.‬
‫זה לא מקובל.‬ ‫-מובן לכולם?‬
‫אני מצטערת, אנחנו בתפוסה מלאה.‬
‫אוי, לא.‬
‫לא יכול להיות!‬
‫הבנתי שאין הרבה לחץ במסעדה השבוע,‬
‫ושאנחנו יכולים לבוא בלי הזמנה וליהנות.‬
‫אמרו לי שלא צריך הזמנה היום, שזו לא בעיה…‬
‫אלודי, אובר!‬
‫ז'וסטין.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫כן, אבל… מה את עושה פה?‬
‫זו המסעדה שלי. "שה ז'וסט", ז'וסטין.‬
‫אני אטפל בהם.‬
‫מרטן לא סיפר לי.‬
‫מדהים! שמענו שהאוכל פה מעולה.‬
‫כן, הוא די טוב.‬
‫אבל אני ממש מצטערת על אתמול בלילה.‬
‫אל תצטערי.‬ ‫-לא.‬
‫לא, אל תדאגי. אחרי שעה כבר התפייסנו, אז…‬
‫באמת?‬
‫סימסתי למרטן והתנצלתי.‬
‫הוא לא אמר לך?‬ ‫-אתמול בלילה.‬
‫כן, ברור שהוא אמר לי.‬
‫אשיג לכם שולחן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, בשמחה.‬
‫נחמד מצידך.‬
‫ברור. בשמחה רבה.‬
‫תודה.‬
‫אני… חמש דקות. אני אטפל בזה.‬
‫המתכון החדש הזה נולד מהבלתי צפוי.‬
‫אקרא לו "סלט אורז וערמונים".‬
‫החיים הם בלתי צפויים‬ ‫והבישול אמור לשקף את הלא נודע,‬
‫הלא מתוכנן.‬
‫התמסרו לדברים שקורים, טובים ורעים כאחד.‬
‫אלתרו.‬
‫אל תפחדו מכישלון.‬
‫קבלו באהבה את השינוי.‬
‫היו חסרי פחד במטבח ובחיים.‬