Rīt mēs apglabāsim šo
Pīpes Cilvēku.
Mūsu vēstnesi pie Vakāntas.
Pienācis laiks apglabāt šo Pīpi ar cieņu
un noglabāt tās mācības.
Bērni, kas ārā klausās...
viņi mācīsies citu valodu.
Viņus mācīs baltie cilvēki.
Viņi mācīsies jaunas paražas
un nezinās mūsu paražas.
OSEIDŽU TAUTA
VEIKSMES IZVĒLĒTI CILVĒKI
BAGĀTĀKĀ TAUTA UZ CILVĒKU PASAULĒ
ASV TIEM VISVAIRĀK PIERCE ARROWS AUTO
UN ŠOFERI GATAVI PAKALPOT
Phillips Oil strādnieki, šurp.
- Kraceon Oil cauruļvadu komanda, šurp. - Burbank Oil Field, šurp.
- Marland Oil! - Phillips Oil iežu suņi, šis auto.
Topiet bagāti. Jūs to varat.
Gādājiet bagātību. Varat sagādāt. Gādājiet bagātību. Šeit.
Phillips Oil strādnieki!
Ernest!
Jā.
- Ernests Bērkhārts? Henrijs. - Jā.
Henrijs Rouns.
- Aizvedīšu tevi pie tēvoča Heila. - Labi.
Nāc. Iesim. Brauksim ar šo.
Nu, izbeidziet!
Kam pieder šī zeme, Henrij?
Tā pieder man.
Tā, tā, tā. Mūsu kara varonis ir ieradies.
Laipni lūgts mājās, Ernest. Laipni lūgts mājās.
Prieks tevi atkal redzēt.
Priecājos, ka esi sveiks un vesels.
Brāli.
- Paldies, ka rakstīji. - Priecājos, ka atgriezies, brāl.
Ernest, šeit ir tava tante Mērtla un māsīca, mazā Vilija.
- Sveiks. - Priecājos redzēt.
Paskat, cik liela izaugusi. Tad nu gan!
Šis ir rančo. Šeit nav naftas.
Nav naftas? Jā. Ja nav naftas, tad nav baiļu, tas man der.
Laiks ritēs. Šī bagātība izsīks,
vēl ļaunāk nekā septiņos bada gados, kas vārdzināja senos faraonus.
Viņi ir slimi cilvēki.
Viņi ir laipni cilvēki, sirsnīgi cilvēki, bet slimīgi.
Un tu? Redzēji asinsizliešanu?
Mazliet.
Nu, es biju... Es biju pavārs kājniekos.
Satiki Kelsiju Morisonu? Viņš tur bija.
- Satiku. - Jā.
Otiss Grigss un pārējie, ja tu atceries.
Kareivjiem ir jāēd. Tu baroji kareivjus, kas uzvarēja karā.
Nu, redzēju, kā vairāki mirst no gripas...
Kas notika tavam vēderam?
Man... man pārplīsa iekšas.
Gandrīz zaudēji dzīvību.
Man iedeva jostu un piekodināja necilāt smagumus.
Nu, tu pieņēmi pareizu lēmumu atgriezties, jo šeit...
Es zinu.
Tagad nauda šeit plūst brīvi.
Nu, man... man patīk tā nauda, ser.
Nesauc mani par seru!
Sauc mani par tēvoci vai Karali kā agrāk. Atceries?
- Saukt par Karali? - Jā.
Karali.
Tu tur nesaķēri nekādas slimības, ko?
- Nē. Nē. - Esi drošs?
Esmu drošs, ser. Drošs. Vismaz es par tām neko nezinu.
Tu savu daiktiņu vienmēr ietērpi?
Ietērpu. Ietērpu.
- Cik labi vien spēji. - Cik labi vien spēju.
Jā.
Tev patīk sievietes?
Tu zini, ka man patīk sievietes. Mana vājā vieta.
Kādas viņiem tur ir?
Tikai baltās. Es redzēju tikai baltās.
Tev patīk sarkanās?
Sarkanās?
Tādas sarkanās?
Man patīk sarkanās. Man patīk baltās. Zilās. Man patīk viņas visas.
Nav svarīgi. Es esmu alkatīgs.
Man patīk smagās. Man patīk smagās, smukās, mīkstās,
tās, kas smaržo labi, saproti.
Nu, mums nāksies tevi pieskatīt. Tu neesi izvēlīgs.
Runājot par to...
Ei, Bairon.
Jā.
Jā, ļoti labs. Tas ir tiešām labs.
Neaizraujies ar alkoholu ļaudīs, dzirdi?
Tikai iekulsies ķezā.
- Pareizi, Bairon? - Pareizi, Karali.
Nē, ser. Es neaizraušos.
Vairums ļaužu šeit ir blēži.
Daži rīkojas pareizi, vairums ne, tāpēc neļauj, ka tevi apmuļķo.
- Nē, ser. Neļaušu. - Neiekulies ķezā bez iemesla.
Ja iekulsies, tad lai ir nopietns iemesls. Lai nāk liela nauda, dzirdi mani?
Jā, ser.
Redzi, es oficiāli esmu Fērfaksas šerifa rezerves vietnieks.
Negribu lieki piesaistīt acis.
- Es nemeklēšu nepatikšanas. - Jā.
Es nedarīšu muļķības.
Un tava galva pēc tā visa strādā labi?
Protams. Es neesmu dumjš, ser. Es esmu stiprs.
Man ir tev padomā vieta.
Daudz neko citu tu nevari iekšu dēļ.
Tu daudz nelasi, vai ne?
Nelasu?
Vai tu lasi? Jā. Daudz lasi?
Nu, es protu lasīt.
Nu, tu izglītosies. Iedod viņam grāmatu par oseidžiem, Bairon.
- Šo? - Jā, to.
- Tu izglītosies. - Es protu lasīt, ser.
Oseidži. Viņiem tika pēdējā, sliktākā zeme,
bet labais Kungs pārspēja gudrībā visus.
Zemē bija nafta. Melnais zelts.
Bet viņi ir gudri.
Nokārtoja visu tā, ka viņiem ir teikšana, kam tiks nafta, īpašumtiesības.
Oseidži ir gudri.
Viņi daudz nerunā, tāpēc var šķist,
ka nepārtraukti jāpļāpā, lai pārtrauktu klusumu,
jo sevišķi dzerot.
Labāk klusē, ja tev nav sakāms nekas gudrs.
Neiegāz sevi ar to.
Viņi tās sauc par "melnā strazda pļāpām".
Melnā strazda pļāpas.
Tas, ka viņi nerunā,
nenozīmē, ka viņi nezina visu par visu.
Jā, oseidži ir smalkākās un skaistākās radības uz Dieva zemes.
Džons Vaithērs, 23 gadus vecs.
Izmeklēšana nenotika.
Bills Stepsons, 29 gadus vecs.
Izmeklēšana nenotika.
Anna Senforda, 41 gadu veca.
Izmeklēšana nenotika.
Roza Lūisa...
25 gadus veca.
Izmeklēšana nenotika.
Nu tā.
Un Sāra Batlere, 21 gadu veca.
Pašnāvība.
Nosauciet vārdu.
Es esmu Mollija Kaila. Tiesībnespējīga.
Piešķīruma numurs?
Divsimt astoņdesmit piektais.
Jūs lūdzat papildu līdzekļus 752 $ apmērā,
lai apmaksātu augoņa ārstēšanas rēķinu.
Jā, ser.
Vai operācija bija veiksmīga?
Jā, ser.
Un diabēts?
Man ir recepte no Fērfaksas aptiekas. Sūtīšu mājkalpotāju pakaļ divreiz mēnesī.
Jums ar to jāuzmanās, jūs jau zināt.
Tā, Mollij, jūsu māte.
Arī viņas iespējas ir ierobežotas, tāpēc mums jāpieskata ik penijs.
Šeit teikts, ka viņa iztērējusi 319 dolārus un piecus centus gaļai
pārtikas veikalā.
Nedomājat, ka tas ir liels gaļas daudzums viņas vajadzībām?
Jā, Bītija kungs.
Nu, jūs to pieskatīsiet, vai ne?
Jā.
Labs ir, ļaudis! Nostāsimies rindā, lai saņemtu piešķīruma maksājumus.
Tikai neierobežotie.
Ierobežotie, atvediet aizbildni. Viņam jābūt līdzās, lai parakstītu čekus.
Jums jāatrod savs aizbildnis. Šoreiz nekā jauna nav, draugi.
Fotogrāfija par 30 $, ko atstāt pēctečiem.
Negribat iemūžināt ģimenes vēsturi? Nu taču.
- Kā ar jums, ser? Jūs... - Nē, neej pie viņa.
Viņš neko nejēdz. Viņš ir amatieris.
Vajag kārtīgu fotogrāfiju jums un ģimenei.
Jums, ser? Četrdesmit dolāri. Jums, ser? Četrdesmit dolāri.
- Cik? 40 $? - 40 $.
Labi. Man ir 35 $ skaidrā naudā.
- Ņemiet vai aizmirstiet. - 35 derēs.
Aiziet, taisām gatavu.
Jums sanāks skaista bilde. Nāciet līdzi, šurpu.
Mana sieva jūtas nelāgi. Ārsts saka, ka tas ir miesasbūves dēļ.
Puikam ir astma.
Astma viņu kavē. Viņam vajadzīga iespēja.
Jums ir jūsu čeki. Jūs esat neierobežoti. Lūdzu.
Vienu paņemsim. Tajā krāsā.
Paldies. Paldies!
Es saku: ja jums beigsies degviela vai pārsprāgs riepa,
nāciet šurp un nopērciet jaunu.
Kundze, jūs aizvest? Mans vāģis ir tur.
Paldies.
Ir jāuzmanās. Šodien te grozās visādi aizdomīgi tipiņi.
Sveiks, Ernest!
Sveiks, Kelsij Morison!
- Mēs kopā bijām frontē Francijā. - Sveiks!
- Kā iet? Priecājos redzēt! - Es tevi arī. Es tevi arī.
Mana sieva Ketrina Kola.
Priecājos iepazīties. Priecājos iepazīties.
Tīrasiņu.
"Debesu cilvēki", vai ne? "Debesu cilvēki"?
"Vidus ūdeņu". "Vidus ūdeņu".
Uzliku daudz naudas.
Likāt naudu uz šīm sacensībām?
Nē. Nē.
Tad braucam.
Jā.
Man žēl dzirdēt, ka viņai neklājas labi.
Ziniet, tēvs, stūrgalvīga kā vienmēr.
Sakiet mammai, ka es lūdzos par viņu, jā?
- Visu labu. Jā. - Paldies, tēvs.
Zini, kuru es domāju, kad pieminu Molliju Kailu?
Zini, to ar māsām.
- Es zinu. Mollija. - Jā. Mollija.
Viņa dzīvo ar savu māti Liziju.
Es zinu, tēvoci, kura viņa ir. Es zinu. Es viņu vadāju.
- Vadā? - Jā.
Mets Viljamss kādu laiku ar viņu sagājās.
It kā viņi vairs neesot kopā,
un tas nozīmē,
ka tu varētu viņai izteikt piedāvājumu, ja gribētu.
Tu gribi... Tu gribi, lai es par viņu parūpējos.
- Viņa ir pastāvīgā kliente. - Jā.
Es domāju, ka viņai es arī patīku.
- Tā Mollija var viegli iepatikties. Jā. - Jā.
Tīrasiņu īpašums, tas arī.
- Tīrasiņu īpašums. - Tīrasiņu īpašums.
Ar to vīrietis var ko pasākt, vai ne?
Tev ir laba seja, tu to zini?
Domā, tu varētu apprecēties?
Apprecēties?
Kā tu to domā?
Nu, mēs sajauksim šīs ģimenes,
un īpašuma nauda plūdīs īstajā virzienā, tā nonāks pie mums.
Tīrasiņu īpašums. Un viņa dabūs mātes Lizijas naudu.
Tas ir labs bizness. Un legāls, nekā pretlikumīga.
Tas ir gudrs ieguldījums.
Man teica, ka tu esot satikusies ar Metu Viljamsu.
Tu pārāk daudz runā.
Nē. Nē, es nerunāju pārāk daudz.
Tikai prātoju, kurš man jāuzveic šajās zirgu skriešanās sacīkstēs.
Nezināju, ka šīs ir sacīkstes.
Mani nesaista skatīšanās uz zirgiem.
Nu, es esmu citāds zirgs.
Ko?
Kas tas bija?
Tāds tu esi.
Nezinu, ko tu teici, bet gan jau tas indiāņu valodā nozīmē "skaistais velns".
Labi.
"Es esmu oseidžu karavīrs.
Sen atpakaļ mēs, oseidži, savu vārdu aizguvām no Misūri un Oseidžas upēm."
" Ni-u-kon-ska, "vidus ūdeņu bērni".
"Dodieties," teica Lielais Baltais Tēvs.
No Misūri, no Ārkanzasas, no Kanzasas.
Visbeidzot vēl viena sveša zeme,
Oklahoma, kur dienās valdīja bads un naktīs - izsalkuši vilki.
Vai varat šajā attēlā atrast vilkus?"
Labi, ejam. Aiziet.
"Oseidži nebija viena no "piecām civilizētajām ciltīm"."
Atceries Blekiju Tompsonu?
Sveikiņi, zēni!
""Piecām civilizētajām ciltīm" - čirokiem, čikasiem,
čoktaviem, krīkiem un seminoliem."
Ne no vietas!
Akmentiņš spīd arī tumsā, puiši. Dod šurp.
Ņemiet manu mašīnu. Neņemiet gredzenu. To man uzdāvināja tēvs.
Es negribu mašīnu. Gribu dārgakmeņus.
Tu tāpat neesi nopelnījis.
- Tev patīk šie? - Atradu bagātus indiāņus, puiši!
Aiziet!
Aiziet! Aiziet!
Lieku visu.
Ko tu domā, Ernest?
Nē. Neprāts, Ernest!
Es mīlu naudu. Es mīlu naudu! Apgriežu kārti! Bum!
- Nu taču! - Jā! Aiziet! Jā, sasodīts!
Riskē!
- Fērfaksas sūdi, puisīt. - Nolādēts!
- Dārgakmeņi karalienei. - Jēziņ!
"Rītausma vienmēr bija svēts laiks lūgšanām."
"Viņi sauli sauc par vectēvu.
Mēnesi - par māti.
Uguni - par tēvu.
Par ziedu mēnesi sauc laiku,
kad sīciņi ziedi pārklāj ozolu paugurus un prērijas.
To ir daudz.
Tik daudz, ka šķiet: Vakānta paskatījies uz zemi,
pasmaidījis
un apbēris to ar ledenēm."
"Vakānta nozīmē "Dievs".
Tev tiek dots tavs oseidžu vārds."
Tavs vārds ir Saules Ērgļa Sieviete.
"Tā tevi sauks nākamajā pasaulē.
Tavu oseidžu vārdu tev nekad neatņems."
Lūdzu. Uzliec to.
Gribi vakariņas?
Jā.
Negribi gabaliņu?
Man ir par daudz cukura.
Salduma nekad nevar būt par daudz, vai ne?
Man no tā kļūst slikti.
Tu šeit dzīvo tikai ar savu māti?
Es rūpējos par viņu.
Un tu dzīvo ar savu tēvoci?
Jā. Jā. Tu viņu pazīsti?
Kopš atceros sevi.
Viņš ir jauks vīrs.
Kāpēc tu atbrauci šurp?
Kamdēļ?
Lai šeit dzīvotu.
Jā. Es šeit dzīvoju.
Kāpēc?
Tēvoča dēļ. Strādāju pie viņa.
Un tavs brālis ir Braians?
- Bairons, pareizi. - Bairons.
Tu no viņa baidies?
No brāļa? No kā?
No tēvoča.
Nu, nē.
Nē, viņš ir Oseidžas kalnu karalis.
Viņš ir jaukākais vīrs pasaulē.
Zinu, uz ko viņš spējīgs, ja viņu nodod.
Nē, es atbildu par sevi. Es daru savu darbu.
Es esmu darījumu cilvēks.
Jā, paldies.
Lūdzu.
Kādai reliģijai tu piederi?
Es esmu katolis.
Tu nenāc uz baznīcu.
Jā, es biju prom.
Kāpēc tev nav vīra?
Es esmu vīrietis un gribu zināt, kāpēc tādai sievietei kā tev nav vīra.
Zini, tev ir skaists ādas tonis.
Kāda krāsa tā, tavuprāt, ir?
Mana krāsa.
Nu, es domāju, ka tā ir skaista.
Tev ir jauka ādas krāsa. Tev ir jauka māja.
Es domāju, ka tu tikai izliecies skarba.
Gan jau tu... Gan jau tu sirds dziļumos esi maiga.
Tu mani tikko nosauci par koijotu, vai ne?
Koijots.
Koijots grib naudu.
Nu, nauda ir jauka.
Ļoti jauka, ja esi tik slinks kā es.
Es gribu gulēt cauru dienu un dzīrot tumsā.
Kas tur tik smieklīgs?
Tev garšo pe-ce-nī?
Viskijs.
Man negaršo viskijs, es viskiju dievinu.
Man ir labs viskijs, neslikts viskijs.
Domāju, ka mums jāpagaršo un jānoskaidro.
Nē, nē. Nē. Nē, neaizver.
Ko?
Mums kādu brīdi jāpaklusē.
Vētra, tā...
Nu, tā ir spēcīga.
Tāpēc mums kādu brīdi jāpaklusē.
- Tā nāks par labu labībai, tas gan. - Paliec mierā.
Bills Smits.
- Ernests. Ernests Bērkhārts. - Priecājos iepazīties, Ernest.
Es esmu Minnijas vīrs.
Varbūt jutīsies labāk, ja ko apēdīsi.
Nē, ne jau atkal.
Viņš nav diži gudrs,
bet viņš ir pievilcīgs.
Viņš izskatās pēc čūskas.
Nē, viņš izskatās pēc koijota.
Tās zilās acis.
Arī viņa brālis ir pievilcīgs. Man labāk patīk brālis.
Tā rudā žurka?
Labāk nekā tavs oposums, kas izliekas par beigtu
un slaistās pa māju.
Tev viņš ir kā oposums,
man viņš ir kā trusis.
Klusu!
Koijots mūs vēro.
Viņš grib mūsu naudu.
Protams, ka viņš grib naudu,
bet viņš grib nometināties uz dzīvi.
Viņš nav nemierīgs.
Viņa tēvocim ir nauda.
Ne jau naudu viņš grib.
Viņš tevi mīl.
Lēnāk.
Kā tava roka izskatās uz manas ādas...
Tu mani precēsi, Mollij.
Gribu, lai kļūsti par manu sievu.
Tu piekritīsi?
Vari paciest tādas kā viņa?
Es mīlu to meiteni. Molliju.
Tēvoci, es tiešām domāju, ka viņa ir man īstā.
Nu, tad tu esi atradis sievu.
Mollij.
Ernest.
Es pazīstu Molliju un viņas māsas, kopš viņas bija mazas un skraidīja apkārt,
taisīja nepatikšanas.
Mollijas aizgājušais tēvs Nakaisejs
man bija tuvs, tuvs draugs, īsts sirdsdraugs.
Viņš vienmēr lika baltajiem viņu saukt par Džimiju,
bet es viņu saucu īstajā vārdā - Nakaisejs.
Mēs viens otru ļoti cienījām.
Tu un es.
Ej pa labi. Es eju pa labi.
Minnij.
Ko tev vajag, Minnij?
Neko, ser.
Par tevi labi rūpējas?
Jā.
Tev ir vajadzīgās zāles?
Gribu, lai zini, ka tev tiks nodrošināta labākā aprūpe, ja vajadzēs.
Es negribu, lai tu baidies.
Mēs jums visiem esam radījuši tik daudz nepatikšanu.
Man ļoti žēl.
Minnija. Mana māsa.
Postoša slimība.
Anna.
Ernest.
Jā?
Ernest, labāk pasēdiet ārā.
Ko... Kāpēc gan?
Tā tas notiek.
Ja neiebilstat.
"Tā tas notiek"? Jūs sakāt, ka man jāiet ārā?
Jā, ser, ar jūsu piekrišanu.
Labi.
Bills Smits.
Jā.
Ir izrādījies,
ka Bills Smits nerūpējās par Minniju tā, kā vajadzēja.
Lai viņa saslimtu un nomirtu, bet viņš dabūtu īpašumtiesības un zemi.
Naftu, kam būtu jātiek viņas māsām, tavai sievai...
Nu, viņš savāc naudu, kas pienāktos Mollijai.
Viņas māte Lizija.
Viņa nejūtas labi.
Ilgi nenovilks.
Lielākā daļa oseidžu nedzīvo ilgāk par 50 gadiem.
Ar mirstošajām sievietēm, ar to, kā oseidži cieš no slimībām,
tev jāgādā, lai īpašumtiesības nonāk tavās rokās.
Saproti?
Jā.
Minnijas vairs nav,
pēc viņas paliks...
Rīta...
Anna
un, protams, Mollija.
Jā.
Kā Mollija jūtas?
Viņai viss kārtībā.
Viņa rūpējas par mazuli.
- Viņai ir diabēts. - Jā.
Es par viņu kādreiz uztraucos. Viņa jūtas slikti teju ik dienu, Karali.
Protams. Kā gan citādi? Diabēts ir smags pārbaudījums.
Kā teikts Ījaba grāmatā -
posta dienas viņu tur savā gūstā.
Nu, Mollija joprojām ir spēcīga, Karali. Viņa ir spēcīga.
Jā, pagaidām. Cerēsim, ka mūžīgi, bet...
Kā ar Annu? Zini, ka Anna somiņā nēsā ieroci?
Ei, kas, pie velna?
Zinu, ka tu staigā apkārt...
Velns!
- Kas, pie velna? - Trakā indiāniete!
Man Anna ir mīļa,
bet viņa kādudien saķildosies ar nepareizo cilvēku.
Un ko tad?
- Ei. Beidz. - Noliec visu uz galda.
- Izbeidziet. Manieres. - Šeit nevienam manieru nav.
Tu redzēji pūci?
Nē.
Kad redz pūci,
tā ir zīme, ka mēs mirstam.
Jūsu dēļ.
Jūs visas precat baltos vīriešus.
Mūsu asinis kļūst baltas.
Kur ir Anna?
Es gribu Annu.
Es esmu šeit.
Es negribu tevi.
Es gribu Annu.
Iekrāsosim visus.
Šis ir vēl baltāks par iepriekšējo.
Nepateiktu, ka jauktasiņu, vai ne?
Divi jauktasiņu mežoņi, ja tu jautā man.
Lai svētītas viņu sirsniņas, tā nav viņu vaina.
Viens tumšs un viens gaišs. Kā aptumsums.
Tas Kungs nolika roku pāri Zemei un satricināja to bez iemesla.
Vai dieniņ!
- Rūpējies par sevi, Anna. - Paldies, ser.
Tu smejies?
Vēl ne, bet...
Atvedu segas mammai.
Tu jau esi piedzērusies?
Esmu piedzērusies kopš pagājušās nakts, tu mani pamodināji.
Neļauj mammai tevi tādu redzēt.
Liec mani mierā.
Sveika, Anna. Esi skaidrā?
Es esmu pietempusies.
Tev ir viskijs?
Nu, tu to vakar izdzēri.
Manu viskiju var dzert tikai mans vīrietis.
Es neesmu tavs vīrietis.
Nu, varbūt tev nav izvēles.
Tu draudi?
Ei.
Paliec mierā, Anna.
Tu rīkosies kā pienākas.
Tu draudi, Anna. Nedari tā.
Es atklāju tev noslēpumu. Domā, atpletīšu kājas kuram katram?
Nu, tā man liekas.
Mierā!
Aizved viņu uz otru istabu.
Tu esi tāds pats, Ernest. Dzirdi?
- Tu esi tāds pats. - Ej uz otru istabu!
Vecākā māsa, nomierinies.
Jā, man viss labi.
Tu esi tik skaista.
Tu mani pazīsti?
Jā.
Ko tu pazīsti?
Ej ellē, Bairon Bērkhārt.
- Anna! Anna! - Anna!
Ei! Nu taču!
Ieduršu tev, ja runāsi ar manu vīrieti! Nogalināšu to sievieti, tad tevi!
- Mierā. - Es neesmu tavs vīrietis. Daru, ko gribu.
Dabūjiet viņu prom!
Atdod man.
- Viņai ir ierocis! - Atdod. Nu taču!
Turies pa gabalu no baltajām sievietēm! No vahk' o non hon!
Prom!
Ārā!
Mežonis!
Nāc, Čārlij. Šurp.
Kāds franču karavīrs pienāca klāt, mēģināja pagrābt to katlu.
Redzēju, ka viņš sprādzienā zaudēja kāju.
Daudzi no viņiem atgriezās tādi. Trīcoši.
Ei.
Dzirdēji, ka Čārliju Vaithornu atrada mirušu?
Jā. Jā. Kurš to izdarīja?
Es nezinu.
Viņa sieva?
Visdrīzāk.
Tā, Anna...
Man pienācis laiks vest viņu mājās.
Tu esi
mežonīga.
Anna. Anna, man-thīn e-thān. Bairons gaida. Nāc.
Nāc šurp.
Tu esi mana lielākā svētība.
Es esmu tava mīļākā?
Jā...
Paliec šeit ar mani.
- Anna, nāc šurp. - Beidz dauzīt.
Man jāiet, Ernest?
Jā.
Negribi, lai es šeit esmu, vai ne?
Gribi tikt no manis vaļā, čūska?
Tu baidies, ka es pārlieku izrunāšos.
Jā, es redzu, ka tu baidies.
Tu izskaties labāk.
Paldies, māsa.
Tu esi mana bagātība, tu zini?
Šovakar neej uz krogu.
Tu pārlieku uztraucies, o-ti-žū.
Nāc. Ejam.
Labi.
Apžēliņ, aizbrauksim pēc vēl viena dzēriena.
Nē, es tevi vedīšu mājās, Anna.
Nē, tu vedīsi mani uz Vizbengu.
Bairons viņu vedīs mājās.
Es esmu pārāk piedzēries.
Nevar būt.
Viņš viņu vedīs mājās.
Mollij, jūsu māsa Anna.
Nāc. Nāc, mīlulīt.
Nāc.
Tā ir jūsu māsa Anna Brauna?
Es atvainojos. Tā ir jūsu māsa Anna Brauna?
Jā.
Divi mūsu cilts piederīgie, Anna Brauna un Čārlzs Vaithorns,
tikuši nogalināti.
Tie a-štā-hī mūs nonāvē.
Annas Braunas
ģimene savākusi līdzekļus šeit, rietumu pusē,
2000 $ līdz 5000 $ apmērā
slepkavas arestēšanai un notiesāšanai.
Mollija Bērkhārta ir nolīgusi privātdetektīvu.
Kad sāka nākt šī nauda,
mums vajadzēja zināt, ka tai līdzi nāks vēl kas.
Jo tā ir baltā cilvēka nauda.
Ne to mums mācīja, kad ieradāmies no Misūri, Ārkanzasas un Kanzasas.
Kas ieradušies mūsu rezervātā, bet šeit neiederas?
Un tie ir viņi. Viņi kā klijāni medī mūsējos.
Jā.
Viņi grib mums novilkt ādu, atstāt bez nekā.
Kad mēs pametām Misūri, pat neatstājām savus mirušos mazuļus.
Mēs viņus guldījām zemē, mūsu kareivji jāja viņiem pāri,
lai parādītu visiem, ka mēs nekad nepametīsim šo vietu.
Vai nomirsim šeit līdz pēdējam cilvēkam.
Jā.
Rīksti.
Ei, Mollij. Mollij, manas sēras nevar izteikt vārdos,
bet viņa tagad ir pie Kunga.
Viņa ir pie Kunga.
Un viņi ierodas precēt mūsu jaunās sievietes.
Dažus no viņiem esmu noalgojis.
Viņi saka, ka ir mani draugi, bet nedomāju, ka tā ir patiesība.
Daži pat neizliekas strādājam.
Viņi staigā apkārt, uzvedas kā priekšnieki.
- Labi, kungi. Nekustieties, lūdzu. - Labi!
Viņi ir slaisti, ni-štā-hī, parasti dīkdieņi.
Mēs nevaram lūgt palīdzību apgabala valdībai.
Mēs nevaram lūgt palīdzību Oklahomas štatam.
Kāpēc mēs domājām, ka viņi palīdzēs?
Mēs šeit bijām pirms viņiem. Mēs atgriezāmies savā dzimtenē.
Jā. Jā.
Mēs savus bērnus šeit atvedām tāpēc, ka Māte Daba mums tā ļāva.
Jā.
Neviens mūs nepadzīs no šīs zemes, līdz Dievs mūs sauks mājās.
Jā.
Un mums tas jāapzinās,
bet mums arī jāapzinās ļaunums, kas šeit ieradies.
Jums ir kaut kas, ko tas vēlas.
Jā.
Tas negribēja, lai mēs pārnākam mājās, kad mēs piedzīvojām genocīdu.
Bet tagad šajā telpā sapulcējām 25 pirmās ģimenes.
Jā.
Un mēs esam šeit, lai ietu ar jums.
Vecais teiciens ir tāds - oseidži mirst no ienaidnieka rokas.
Neļaujiet viņiem mirt vieniem. Pievienojieties viņiem.
Lai varam nonākt debesīs, zinot, ka joprojām esam cīnītāji.
Mums jāmainās, bet, pirms to darām, mums uz šīs zemes jābūt kā ugunij
un jātiek vaļā no visa, kas mūs aptur vai stājas mums ceļā.
Padome, es lūdzu atbalstu.
Visu vīriešu. Un mūsu sieviešu, māšu, ī-nā.
Mūsu vecākie nākuši caur šo ainavu,
un mēs... mēs zinām tikai to, ka esam cits citam.
Mums ir Kungs, kas mūs žēlo.
Un šis otrs... Mēs nekad nelūdzām diženu dzīvi.
Mēs vienkārši lūdzām dzīvi.
Un to es lūgšu arī tagad,
lai šiem bērniem būtu dzīve.
Un, redziet, mūsu dienas ir beigušās.
Pienācis mūsu mūža saulriets, bet viņu dienas tikai sākas.
Un es gribu, lai viņi ir oseidži. Gluži kā šo dāvanu man nodeva vecmamma,
kā šo dāvanu jums nodeva vecmamma.
Jā.
Paldies, virsaiti.
Es labprāt pievienotu tūkstoš dolāru atlīdzības naudai
par jebkādu informāciju par slepkavībām.
Tas nozīmē, ka, ja kāds kaut ko zina, nāciet pie manis.
Jūs visi zināt, kur es esmu. Viegli atrast.
Paldies, Heila kungs. Jūsu draudzība vienmēr tikusi augsti vērtēta.
Es darīšu jebko, jebko, lai palīdzētu oseidžiem viņu sērās,
viņu bēdu ielejā.
Iesaku sūtīt Bārniju Makbraida kungu uz Vašingtonu.
Es atbalstu.
Makbraida kungs, Makbraidas kundze.
Jā, virsaiti. Es esmu šeit.
23. lēmums. Makbraida kungs dosies uz Vašingtonu,
lai satiktu Indiāņu lietu komisiju,
kur viņš pieprasīs privātdetektīvus un papildu policiju,
lai viņi izpētītu visas šīs nāves.
Vai jūs tam piekrītat?
Jā.
Bill. Rīta.
Kā klājas, Ernest?
Jūs tagad esat kopā, ko?
Rīta mani mierināja, kad nomira Minnija.
Paklausies. Šim atstāj dārgakmeņus, labi?
Es to daru nemanāmi.
Nē, nē. Nu taču, Frenk. Vienkārši atstāj, tikai šoreiz, manis dēļ.
- Manas sievas māsa, skaidrs? - Lūdzu.
Divdesmit pieci dolāri par katafalka izīrēšanu?
1650 dolāri par sarkankoka zārku?
Tās ir oseidžu cenas. Tu domā, ka esmu muļķis?
Nē, visi maksā vienādi.
Nu taču. Makalisteram bēres nemaksāja vairāk par 300 $.
Šeit ir divi tūkstoši, Frenk.
Makalistera meita bija tikai bērns.
Teikšu tā. Es par to parunāšu ar Karali Heilu.
Redzēsim, ko teiks.
Nu, ja gribi viņu ielikt koka kastē, es to varu.
Es negribu koka kasti, skaidrs? Tu man liec maksāt oseidžu cenās.
Tava sieva pat teica, ka grib atvērtu zārku.
Bet nav sejas.
Nav sejas, Frenk. Kāpēc lai viņa gribētu to atvērtu?
Tu centies nozagt mūsu naudu? To tu centies...
Tā nav...
Tā nav tava nauda.
Tu viegli varētu atrast vairāk naudas un apmaksāt manu rēķinu.
Es savu naudu nopelnu ar darbu.
Gluži kā Kungs teicis, tu sēj un pļauj, Ernest.
Kad tu pēdējo reizi redzēji oseidžus strādājam?
Nu, jūsu māsa Anna atstāj īpašumu apmērām 100 000 $ vērtībā,
kas novēlēts jūsu mātei Lizijai Kjū un tev, Mollij, un tev, Rīta.
Ziniet, es domāju, ka tā ir pamatīga nauda.
Garais Virsaitis esot nolīdzis Emeta Millera nēģeru atdarinātājus
atbraukt un uzstāties viņa dzimšanas dienā,
un es nodomāju: "Kāpēc lai mēs nedarītu ko tādu ar šo naudu?"
Varbūt uzrīkosim svinības pilsētā, uzaicināsim vēl kādu grupu.
Ar šo vīru nevar runāt.
Ļaunums pārņem manu sirdi.
Bieži vien, kad raudu, šis ļaunums no manas sirds nāk ārā pa acīm.
Es aizveru savu sirdi un labo paturu tajā,
bet naids nāk.
Un viņi saka, ka man jānonāvē baltie, kas nonāvēja manu ģimeni.
Bērkhārtas kundze. Bills Bērnss. Es risinu noziegumus.
Mana vizītkarte. Mana adrese ir Ņujorkā, Londonā, Parīzē,
Monreālā, Čikāgā, Losandželosā, Kairā, Berlīnē, Bostonā
un visur, kur pilsoņi, kas ievēro likumu...
- Bārnijs Makbraida kungs? - Jā.
Jums telegramma. Tikko pienāca.
TELEGRAMMA
ESIET ĻOTI PIESARDZĪGS - PUNKTS
...nav bijis pie Annas un nevar apstiprināt Bairona teikto.
Es turp aizgāju un atradu viņas krokodilādas somiņu,
kas varētu nozīmēt, ka Bairons nemelo. Viņš viņu aizveda mājās.
Nu, mans brālis nav melis.
Jūsu jaunākā māsa Minnija, kas nomira no postošas slimības pirms diviem gadiem,
bija precējusies ar kādu Billu Smitu.
Jā.
Un tas pats Bills Smits tagad ir precējies ar jūsu māsu Rītu.
Jā.
Tas pats Bills Smits.
Divas māsas.
Smita kungs ir aizņemts zellis, pilsētā par viņu runā daudz,
viņš pats veic Annas nāves izmeklēšanu.
- Pateicos, šerif. Paldies, ser. - Liels paldies jums. Novērtēju.
Vai jūs to zinājāt?
Tu zināji?
Jā.
Jūs uzreiz devāties uz Mollijas māju?
Nedevāmies uzreiz.
Kurp jūs devāties?
Uz kapsētu aiz Florer's veikala.
Viņa gribēja apskatīt savu zemi un pēc tam apciemot tēvu.
Es neredzu tēti, kad mati lido uz visām pusēm.
Jūs zinājāt, ka man būs bērniņš?
- Ak kungs, nē. - Tā ir taisnība.
Es viņu arī saukšu par Minniju.
Sveicini Minniju.
Jūs zinājāt, ka Anna bija stāvoklī?
Anna?
Jā.
Anna bija stāvoklī.
Viņa bija stāvoklī.
Viņš pieminēja Baironu?
Nē.
Mani?
Nē. Nē.
Nu, gādā, lai netiekam tur iejaukti.
Smita kungs saka, ka viņš nojauš, kurš nogalinājis jūsu māsu.
Viņš saka, ka pastāstīs visu, kad būs apkopojis faktus.
Tad ko... Ko viņš ir uzzinājis?
Es to vēl nezinu.
Ko viņš ir uzzinājis?
Neko.
Es aiziešu pie Blekija.
Tas, par ko mēs runājām...
Tas, jā.
Lai redzētu, ko viņš teiks par to.
Pareizi.
Jā. Jā! Apžēliņ, mēs šonakt būsim bagāti.
- Ernest. - Kur ir Blekijs?
- Tas ir viss? - Jā.
Oseidžu kapi. Tas ir riebīgs darbs.
Netīrs. Patiesi netīrs.
Gribi tikt pie lielas naudas, Blekij?
Tu nevari strādāt ar tiem nemiera cēlājiem.
Tev jādomā ar savu galvu. Tev labi jāpadomā, Blekij.
Heils, viņš runā par partnerību.
Tu pazīsti Billu Smitu? Viņš staigā pa pilsētu un daudz runā.
Ja kāds nomušītu Billu Smitu un arī Rītu, vai ne?
Ja viņas vairs nebūtu, visa īpašuma nauda tiktu manai sievasmātei Lizijai Kjū,
un viņa to novēlētu maniem bērniem.
Tas ir labs darījums. Riktīgi labs darījums.
Tev.
Visiem.
Smits ar viņu bieži ir prom.
Tev tikai jādodas turp un jāgaida mājā.
Un, kad viņi pārnāks, tu piebeigsi viņus.
Viņiem... Rītai ir trīs vai četri dimanti. Viņai ir vairāki auskaru pāri.
Billam Smitam kabatā vienmēr trīs vai četri simti.
Tos tu varētu paņemt.
Tos tu varētu paņemt, un es zinu, ka Heils tev par darbiņu dotu tūkstoti.
Skan labi, Blekij?
Zini manu buiku?
Zini, to sarkano, uz ko vienmēr skaties.
Jā?
Ja nu es iedošu arī savu buiku? Apdrošināts par augstāku vērtību.
Es dabūtu apdrošināšanas naudu, bet tu - buiku.
Tas ir papildu darījums starp mums.
Heilam par to nekas nav jāzina.
Bet tas ir ļoti dāsni.
Nolādēts, tu esi alkatīgs žīds, Ernest.
Nu, es mīlu naudu.
Taisnība. Taisnība. Es to mīlu gandrīz tikpat, cik savu sievu.
Ernest?
Jā.
Nāc šurp.
Kas ir?
Jūties labāk nekā no rīta?
Mazliet.
Jā. Tev tikai jāpaguļ?
Guli. Tas tagad ir galvenais.
Es vairs neguļu.
Es zinu. Es zinu. Vienkārši pamēģini. Atpūties, labi?
Nu lūdzu.
Es pat nezinu, vai tu mani vēl mīli.
Mollij, protams, ka es tevi mīlu.
Man vajag tevi šeit.
Es esmu šeit, Mollij. Es esmu šeit.
Es mīlu tevi.
Tu pamodināsi bērnus.
Jā. Jā.
To sauc par insulīnu. Tas nāk no Toronto un maksā bargu naudu.
Nav vairāk par pieciem cilvēkiem, kas to varētu atļauties.
Tas vēl nav oficiālā pārdošanā, bet Bills Heils to jums sagādājis.
Dzirdēji, mīļā?
- Šis. - Šis.
Tas ir no govs aizkuņģa dziedzera.
Mums tas pienāks reizi nedēļā.
Paskat tik.
Oho. Govs aizkuņģa dziedzeris.
Diabēts var nest briesmīgu postu.
- Pēdējās stundas laikā esat ēdusi? - Nē.
Lūdzu, paceliet blūzi.
Lūdzu.
Esat kaut ko dzērusi?
Kazas pienu. Pankūkas.
Nu, viņa ēdusi arī krējuma konfekti un bekonu. Pastāsti.
Tev jāpastāsta.
Ja nepārstāsiet ēst saldumus, no šī nebūs nekādas jēgas.
Zaudēsiet kājas vai būs vēl ļaunāk, ja ēdīsiet kā baltais.
Dzirdēji?
Viss kārtībā.
Nolādēts.
- Ei, Blekij, stāt! - Blekij!
- Velns. - Stāt!
- Sasodīts, Blekij! Beidz skriet! - Kur tu iesi?
Jums sākumā mani jānoķer!
Paskat tik.
Sveiks.
Izvedi buiku?
Kāp iekšā. Kāp iekšā.
Bairon.
Brāli, nāc šurp.
- Tur? - Jā, te.
Meties ceļos, lūdzu, Ernest.
Meties ceļos.
Vai tu sarunāji ar Blekiju Tompsonu,
ka viņš nozags tavu sarkano rodsteru un tu savāksi apdrošināšanas naudu?
Es...
Jā.
Nu, Blekijs ir apcietināts par tavas mašīnas nozagšanu.
Kas tev bija jādara?
Man bija jāuztausta, ko viņš domā par Billu un Rītu.
Kurš tagad parūpēsies par Billu Smitu un viņa seģeni?
Es...
Es nezinu, ser.
Aiznes grāmatu.
Es...
Es atvainojos.
Labi, brāli. Piecelies.
Piecelies.
Elkoņus uz galda.
Esmu 32. līmeņa brīvmūrnieks.
Man ir augsta
pašapziņa, uzticības un atbildības sajūta un citas īpašības.
Jā, ser.
Tu zini, kas tas ir?
Nē, ser.
Velns!
Sasodīts.
Tagad piecelies! Apsēdies tur.
Tev ir grūti būt par ģimenes galvu?
Nē.
Viņa nolīgusi privātdetektīvu,
kas okšķerē un piesaista nevajadzīgu uzmanību.
Viņa panākusi, ka cilts padome maksā par Makbraida braucienu uz Vašingtonu.
- Es zinu. - Viņa ir iecirtīga sieviete,
kas tev sarežģīs dzīvi!
Es atvainojos, Karali. Zini, viņa ir stūrgalvīga.
Ernest, skaistais dēls,
kā tu domā, kas notiks ar Molliju un viņiem visiem?
Es viņus mīlu, bet, laikam ritot,
viņi pazudīs.
Viņu laiks ir beidzies.
Viss. Pagalam.
Ernest, nebūs zibens spēriena, kas to apturēs.
Tas notiks.
Īpašumtiesībām jātiek Mollijai,
nevis viņas mātei, nevis viņas māsai Rītai vai Billam Smitam.
Jā, ser.
Tev jāatgūst kontrole pār savām mājām.
Tu mani dzirdi?
Jā, Karali.
VILJAMS DŽ. BĒRNSS PRIVĀTDETEKTĪVS
TALSA, OKLAHOMA
PIRMIE KADRI NO RASU NEMIERIEM,
KUR PAZUDA 175 UN NOGALINĀTI TIKA 300...
MELNO KVARTĀLS LIESMĀS.
NEŽĒLOJA PAT PIRMS NEDĒĻAS ATVĒRTO JAUNO MELNO METODISTU BAZNĪCU.
NĀKAMAIS RĪTS - NO "MAZĀS ĀFRIKAS" PALIKUŠAIS.
Pasaules čempions rodeo Henrijs Gremers...
labākais un lielākais kandžas tirgotājs apgabalā.
Paskatieties uz zilo.
Tas ir zelts, Henrij?
Kas labāks par zeltu. Atzinība.
Henrij, man vajag kādu, kas paveiks darbu,
kādu, kas pieņemtu piedāvājumu nogalināt vecu vīru un viņa seģeni.
Un es negribu kuru katru vīru. Man vajag kādu, kas to izdarīs kā nākas.
Man vajag, lai viņi abi mirst reizē.
Tāpēc tas nevar būt viskijs ar indi vai kas tāds.
Tur nekas nedrīkst noiet greizi.
- Ei, Džon? - Jā.
Aiznes šo uz māju, noglabā man.
Skaties, lai Megija neredz.
Viņai ir acis pierē, Henrij.
Iepriekš viņa mani pieķēra, negribu to sievieti...
Dod man.
Kāpēc jūs neuzrunājat Blekiju Tompsonu?
- Nu... - Blekijs?
Nu, viņš šobrīd ir labošanas iestādē.
Pastāsti, kāpēc.
Nu, es visu salaidu grīstē un...
Aiziet. Pastāsti.
Tāpēc, ka viņš iedomājās dabūt viņu aiz restēm auto apdrošināšanas naudas dēļ.
Nepaveicās.
Tā gan.
Ir Diks Gregs.
Nē. Diku meklē Ārkanzasā.
Velns, viņu meklē Kanzasā.
Mērglis tā noslēpies, ka pats nezina, kur ir.
Jums vajag kramplauzi...
kādu, kas, ja lietosiet sprāgstvielas,
tiks klāt viņiem abiem vienlaicīgi.
Zupa zem mājas.
Nitroglicerīns vai dinamīts.
Uzlaist viņus gaisā.
Tas varētu būt Eisijs Kērbijs.
- Eisijs? - Jā.
- Kur viņš ir? - Es īsti nezinu.
Viņš kaut kur slapstās.
Bet tas mērglis gan varētu zināt.
- Ei, Džon? - Jā.
Kur tagad slēpjas Eisijs Kērbijs?
Es īsti nezinu. Gan jau slēpjas savā vecajā alā, tā es domāju.
Aizvilksi savu kaulaino pakaļu uz šķūni
un sameklēsi lāpstu, ar ko viņu uzrakt?
Tagad?
Labi. Apjautāšos, skatīšos, vai varu viņu atrast.
Eisijs Kērbijs.
Eisijs. Viņš jums vajadzīgs.
Gatava?
Nāciet.
- Labdien, kundze. - Bērkhārtas kundze.
Lieciet šeit. Labi.
Ko?
Puiši, man nāksies jūs palūgt, lai uz brītiņu izejat,
lai varu aprunāties ar sievu.
- Ārā? - Protams, Ernest.
Tikai uz mirklīti.
Nu...
Ko nu? Ko nu?
Mums vajag injekcijas un insulīnu.
Tad ko, Mollij? Ko?
Labi.
Labi, labi.
Tā, puiši, dodiet man to. Es to izdarīšu.
Tu špricēsi?
Jā. Jā.
Ernest, Bills Heils mums uzticēja šo aprūpi.
Es zinu, zinu. Tā vienkārši šobrīd ir, labi?
Būs jums jāpiestāda rēķins par vizīti.
Mēs atbraucām šurp. Degviela, laiks...
Velns par stenderi. Liksiet man maksāt par šo laupīšanu? Vai tā?
Tā pienākas.
Atdodiet.
Es jums to atdošu. Tagad ejiet. Pazūdiet. Ejiet.
Nolādēts.
Lūdzu.
Liki man sūtīt prom ārstus. Ārstus.
Vai es esmu ārsts? Tu esi ārste?
Stūrgalvīgajai kucei būtu jāļauj cilvēkiem darīt viņu darbu.
Tas tev būtu jādara...
Tagad es esmu ārsts?
Es esmu ārsts un māsa,
un saimniecības vadītājs, aukle un sazin kas vēl, vai ne?
Tas nepalīdz.
No tā nav nekāda labuma.
Karalis Heils tev to uzdāvināja. Viņš tev to uzdāvināja. Tu...
Pieci cilvēki pasaulē šo dabū, un tu esi viena no viņiem, Mollij.
Tev ir paveicies. Padomā par bērniem.
Tas izglābs tavu dzīvību.
Bet nē, nē, tu domā, ka zini visu, vai ne?
Ar savām indiāņu parašām.
Domā, ka tev paliks labāk ar tiem pūšļotājiem
un saknēm, un augiem, un visu to... Visiem tiem sūdiem?
Nepaliks, Mollij!
Šīs ir īstas zāles!
Tu domā, ka tev kāds nodarīs pāri?
Tu domā, ka es tev nodarīšu pāri?
Tu neko neteiksi?
Pamēģini, labi?
Varbūt jākļūst sliktāk, pirms kļūs labāk, Mollij.
Es par tevi parūpēšos.
Neviens tev nedarīs pāri, ja priekšā būšu es.
Atveriet.
Kā jūs jūtaties, Henrij?
Labi. Nu, dažkārt man kļūst skumji.
Tā nav veselības problēma mums.
Viņš ir vesels kā rutks. Nu taču, Henrij, viņš ir stiprs kā zirgs.
Jā, Bill.
Tad ko tu darīsi? Novāksi to indiāni?
Kā tu to zini?
Labāk uzmanies.
Nē, viņam tikai vajag apdrošināšanu, tas arī viss.
Formalitāte, bet tā vajag.
Bet kā ar manu melanholiju?
Nedaudz viskija palīdzēs.
Labāk uzmanies.
Es nezinu, Bill. Tas, iespējams, neizskatās labi.
Šo ir grūti attaisnot.
Viņš man ir parādā daudz naudas.
Bill, mans aizbildnis man nedod to, kas man pienākas.
Kas tev vajadzīgs?
Es gribu nopirkt kandžu.
Nē, Henrij. Tev to nevajag. Tā tev nāk par sliktu.
Ārsts teica, ka vajag.
Man vienalga, ko viņš saka. Viņš nezina, ko runā.
- Nāc, Henrij. - Sveika, Pērla.
- Mana sieva tiekas ar Roju Banču. - Ko?
Mana sieva tiekas ar Roju Banču.
Kam rūp Rojs Bančs?
Sievietes skrien tev pakaļ. Tev ir laimējies.
Esi mierā ar to, kas tev ir. Nedari neko muļķīgu.
Es gribu sev nodarīt pāri.
Tas nav vīra cienīgs risinājums.
Vīram jādabū, kas viņam pienākas. Man to nedod.
Sievai ir jāciena vīrs. Es šeit vairs negribu būt.
Man ir kauns. Man ir kauns, ka esmu oseidžu indiānis.
Iedod man kandžu vai ieroci.
Nu, Henrij, pavadi jauki laiku ar Pērlu.
Nedari neko muļķīgu, dzirdi?
Man tevi vajag, mans draugs. Man tevi vajag.
Henrij, nē! Ko tu šeit dari, Henrij? Henrij, nē.
- Ko tu, tavuprāt, dari? - Henrij, beidz!
- Domā, ka vari aiztikt manu sievu? - Aizvāciet viņu!
Turies tālāk no manas sievas! Turies tālāk no manas sievas!
- Neko neesmu nodarījis. - Tu...
Man apnicis lūgt draugiem palīdzību, kad varu pats samaksāt.
Henrij, tev jāatved aizbildnis.
Kurš tev saka, kā tērēt naudu?
Beidz, Henrij.
Mani senči dzīvoja brīvi, pirms izkāpāt no saviem smirdīgajiem kuģiem.
Domājat, ka esat labāki par mani?
- Esat labāki par mani? - Nāc.
Teicu, lai nedari muļķības. Tu iesiti Rojam Bančam. Nu taču.
Es viņu nogāzu zemē, godājamais Heil. Nogāzu zemē.
Kāpēc tu par viņu rūpējies?
Tāpēc, ka viņš ir melanholisks.
Zini, ka pērn centās padarīt sev galu?
Ak tā?
Es par viņu rūpējos tāpēc, ka viņš ir mans kaimiņš un labākais draugs.
Tur guļ 25 000 $.
Esmu viņu apdrošinājis. Pret viņa parādiem man.
Ja viņam izdosies sev padarīt galu pirms gada beigām, būšu zaudētājs.
Tāpēc viņam jāizdzīvo vēl vismaz dažus mēnešus.
Varbūt man pat ir cerības uz viņa īpašumtiesībām.
Tev kaut kas jāzina...
Mollijas pirmais vīrs ir tas cilvēks uz grīdas.
Kā to saprast, pirmais vīrs?
Oseidži nešķiras.
Un viņi bija precēti. Viņi apprecējās ceremonijā rezervātā.
Kā to saprast? Viņi joprojām ir precējušies?
Nē, nē. Viņiem bija 15 gadu. Tā ir tradīcija. Neko nenozīmē...
Ja es būtu precējies, pateiktu viņai. Viņa man nepateica.
Kā viņa pret tevi izturas?
Viņa izturas labi. Viņa ir lieliska, tu zini.
Nu, ļauj viņai glabāt noslēpumus.
Tad arī tev tādi drīkstēs būt.
Vai vispār kāds ir?
Pitss Bītijs cenšas panākt, lai viņa klans atrod Annas slepkavas.
Viņš teica, ka viņi palīdz aizvest sliņķus no pilsētas.
Nu, Pitss un viņa klans cenšas gūt varu, bet viņiem tās nav.
Viņiem jāļauj policijai darīt tās darbu.
Es neatzīstu kukluksklanu, Mollij.
Viņi ir izslāpuši pēc varas.
Un viņi pie tās netiks.
Vai vispār kāds ir?
Cilts mēģināja ar Bārniju Makbraidu.
Viņš neatgriezās.
Mēs nolīgām privātdetektīvu, bet...
Tu viņam samaksāji?
- Jā. - Nu, viņš aizbēga, vai ne?
Ernest, viņš aizbēga. Ernest, viņš aizbēga.
- Jā, jā. - Jā.
Tā šķiet, Karali. Tā šķiet.
Man liekas, ka mums jābūt apdomīgākiem,
tērējot Mollijas naudu, Ernest.
Negribu kritizēt, vienkārši saku.
- Tu nopirki fermu. - Jā.
Labi. Tu neapspriedies ar mani.
Varbūt tev vajadzēja apspriesties ar mani, jo es tevi atbalstu, Ernest.
Es jūs abus atbalstu.
Tu Molliju satiki manis dēļ. Tu šeit esi manis dēļ.
Ļauj palīdzēt. Ļauj dot tev padomu, apspriedīsimies.
Džadsons man nepastāstīja par cūku sērgu, kas plosījās.
Bet tagad... Esmu guvis mācību, Karali. Tas vairs nenotiks.
Slikts ieguldījums, tas arī viss. Slikts ieguldījums.
Mollij?
Tu šovakar šķieti citāda. Kas noticis?
Nu, tikpat labi varam to pateikt tagad...
- Mollija ir stāvoklī. - Ko?
- Jā. - Apžēliņ! Ap...
Jā? Tiešām?
Jā.
Apžēliņ.
Jā, mēs uzzinājām, ka Mollijai būs bērniņš, Karali.
Apžēliņ. Apžēliņ.
Lai svētīta. Lai svētīta šī māja.
- Brīnišķīgi. Apsveicu. - Paldies.
Esi svētīta.
- Apsveicu. - Paldies.
- Apsveicu. - Sveicu.
- Paldies. - Apsveicu.
Mēs esam sajūsmā.
Paldies, Vilij.
Henrij! Ak, Henrij! Nāc iekšā. Mēs tikko dzirdējām brīnišķīgus jaunumus.
Mollija atkal ir stāvoklī.
Man šķiet, ka būs meitene. Es nekad nekļūdos.
Apsveicu.
Es to jūtu kaulos.
- Sāksim darināt bērna sedziņu. - Jā.
Izvēlēsimies krāsas. Iesim...
Apsveicu.
Iesim uz galantērijas veikalu...
Piedodiet, ka traucēju.
Tēvoci, man ar tevi jāpārmij pāris vārdu, lūdzu.
Protams, Henrij. Apsēdies tur. Tūlīt būšu klāt.
Man jāparunā ar viņiem.
- Ej. Pagaidi mani. - Paldies.
Tu ar viņu mīlējies, neskatoties uz slimību?
Viņa ir mana sieva, Karali. Tā notiek. Jā.
Varbūt tā ir tikai tava "preversija".
Jā. Lai Dievs svētī tevi un bērnu.
Pirmais vīrs?
Domā, tas nozīmē, ka viņam ir tiesības uz ģimenes īpašumu?
Henrij.
Tēvoci.
Remzij, zinu, ka tev iet smagi.
Daudz bērnu. Septiņi vai astoņi, kā dzirdēju.
Jā, man to ir daudz, vai ne?
Karalis Bills Heils grib zināt, vai vēlies darbu -
novākt kādu.
Es nevaru. Nekad neesmu parakstījies uz tādu darbu.
Nu, tas ir indiānis.
Tas ir citādi.
Vai pazīsti Henriju Rounu?
Nē, nepazīstu viņu.
Nu, ko tu domā?
Klau. Es tevi tūlīt aizvedīšu.
Es tev nopirkšu rodsteru, lai vari braukāt apkārt un darboties.
Vajadzēs ko vairāk par rodsteru, lai atrisinātu manas problēmas.
Nu, mēs kaut ko izdomāsim.
Ceru, ka nesatraucies par šo nogalināšanu.
Indiānis, viņš ir melanholisks.
Divreiz mēģināja izdarīt pašnāvību.
Tā Heils teica.
Viņš grib, lai izskatās, ka Rouns to izdarīja pats.
Pierē, saproti? Pierē.
Bruņinieki iesoļo. Aiziet, Pits.
Sveiks, Ernest.
Ernests gribēja, lai satieku indiāni restorānā Fērfaksā.
- Džons. Džons Remzijs. - Džons Remzijs.
- Henrijs. Priecājos. - Kā klājas?
Viņš apsēdās man blakus, un es viņa elpā sajutu viskiju.
...tu meklē nedaudz grādīgā?
Teicu, ka varu viņam to pārdot.
- Jā. - Jā, es esmu īstais cilvēks.
Teicu, ka satiksimies uz ceļa, kas iet caur Sola Smita ganībām,
ap pulksten desmitiem.
Partneri. Paskaties, ko atradu šajā oposumu alā.
Nu taču. Neesi skops.
Jā.
Vecīt, tas liks aknai izgriezties uz otru pusi.
Kad bijām dažas reizes tikušies, mēs viens otram iepatikāmies,
cik nu tas iespējams, ņemot vērā viņa nedienas.
Un pa reizei aizgājām pie Makijas kundzes.
Un viņš to ieņēma. Vari iedomāties?
Kas tas par šerifu, kas pārdod kokaīnu? Pastāsti man.
Nestāsti man.
Tas kādu laiku turpinājās.
Es centos saņemt vairāk drosmes
un kādu dienu nolēmu darbiņu padarīt, jo apstākļi bija labvēlīgi.
Tāpēc es indiānim pateicu, ka sadabūsim pudeli un meičas
un satiksimies uz ceļa, kas iet caur Smita ganībām.
Tici man, šis ir labāks nekā iepriekšējais.
Nolādēts.
- Tev ir brītiņš? - Jā, jā. Pieskati Kovboju.
Kas ir? Kas noticis?
Kur ir Heils?
Es nezinu. Vizbengā, Pohaskā. Kas ir?
Pasaki, ka tas ir nokārtots.
Tu to izdarīji? Kur tu to izdarīji?
Uz ceļa, kas iet caur Sola Smita ganībām. Un viss.
Ņem šo. Es to vairs negribu.
- Džon. - Man apnikusi šī būšana.
Henrijs Rouns ir miris.
Viņš izdarīja pašnāvību?
Es nezinu.
Viņš vienmēr skuma.
Vienmēr.
Tu viņu labi pazini, vai ne?
Kopš bērnības.
Tavs tēvocis zina? Viņi bija draugi.
Jā. Jā, jā, jā. Viņš zina.
Viņu nogalināja?
Es nezinu.
Pirms gada viņš centās nonāvēties.
Tu to zināji?
Viņu nogalināja, vai tā bija pašnāvība? Tu zini?
Es nezinu.
Zini, Rojs Bančs daudz runāja par viņa nogalēšanu.
Zini, viņš bija ar viņa sievu,
tā ka nav tālu jāmeklē, vai ne?
Varbūt viņš izdarīja pašnāvību, kā teici.
Tai bija jābūt pašnāvībai, muļķadesa.
Tu neliki viņam atstāt ieroci?
Liku atstāt ieroci. Pastāstīju tieši...
- Tu liki viņam atstāt ieroci? - Gluži kā teici, Karali.
Nezinu, kāpēc viņš neatstāja. Nezinu.
Atkārtoju viņam to, ko tu teici man.
Teici, lai viņš šauj pierē?
Tad kāpēc viņš iešāva pakausī?
Tas ir vienkārši. Piere ir piere, pakausis ir pakausis!
Viņam bija jāliek tam izskatīties pēc pašnāvības!
Tagad izskatās pēc slepkavības. Tā nebija jābūt, dzirdi mani?
Es teicu, lai šauj pierē. Tieši tā. Kā tu man pieteici.
Tici man. Tici man. Zvēru pie saviem bērniem.
- Nedari tā. Nomierinies. Mierīgi. - Zvēru pie saviem bērniem, Karali.
Un nezvēri pie saviem bērniem. Tā tu izskaties pēc muļķa.
Es neesmu. Neesmu muļķis, jo visu izdarīju pareizi.
Kas tas ir, Karali?
Baiļu gaismas.
Viņi izliek gaismas, lai atgaiņātu slepkavu.
Aiziet, aiziet.
Tur viņš ir. Apstājies.
Ei, Roj! Roj!
Tev nevajadzētu šobrīd būt šeit.
Un es dzirdēju, ka tev jāpamet pilsēta,
jo šerifa iecirknis grib tevi apsūdzēt slepkavībā.
Viņi zina, ka jums ar Henriju bija iemesls šaušanai.
Ja bēgšu, būšu vainīgs. Man nav par ko būt vainīgam.
Ja tu bēgsi...
Ja tu nebēgsi, tevi iesēdinās, vienalga, vai tu to izdarīji vai ne.
Vienkārši draudzīgs padoms. Es bēgtu.
Paldies, Bill. Nedomāju, ka bēgšu.
Un tu neesi mans draugs.
Riskēšu palikt tepat Fērfaksā.
Tu esi no "vecākajiem debesu cilvēkiem".
Mazā Anna,
tavs vārds ir Vāhrelumpa.
Kas ir šī postošā slimība, Mollij?
Postošā? Postoša un mokoša?
Minnija no tās nomira.
Mamma arī no tās nomira.
Annu nošāva.
Šī seģene ir kā mērķis uz muguras.
Mēs nevaram aizbraukt? Uz Kolorādospringsu.
Paskaties uz mani. Es neizturēšu tādu ceļojumu.
Kā par tevi rūpējas, Mollij?
Man ir Ernests un mani bērni.
Ernests par mani rūpējas. Cik labi vien spēj.
- Netij? - Jā.
Uzgrauzdēsi manai māsai maizi, lūdzu?
- Protams. Arī vēl kafiju? - Paldies.
Māsiņ.
Paldies.
Tad jūs ar Molliju arī paliksiet pilsētā?
Jā, tagad esam šeit, tā ka...
Tu esi sev iekārtojis jauku vietiņu, Bill. Tiešām jauku.
Paldies, Ernest. Brāļi Šauni mums izteica lielisku piedāvājumu
un atstāja šo to jauku.
Vai tiešām?
Ne tik jauku kā to, ko pērkat jūs, bet gana labu mums.
Nu, tu zini, kāda ir Mollija. Viņai patīk jaukas lietas, tā ka...
Ne tik ļoti kā tev.
Gandrīz vai izklausījās, ka tu sauc mani par indiānietes brūtgānu.
Ernest, tā es citu vīrieti nekad nesauktu.
Labi, labi.
Neuztveršu personīgi.
Gribi ko iedzert?
Jā. Iedzeršu, ja tev ir, ko.
Nav.
Tad kāpēc jautāji?
Nu, tu šķieti nervozs, tas arī viss.
Redz, ir tā, Bill, man nav nervu. Nemaz.
Man vienkārši nepatīk ar tevi runāt.
Tas arī viss.
Nu, vai es tev kaut kā esmu sagādājis raizes, Ernest?
Sagādājis raizes? Nē, nē. Vienkārši...
Tava būtība manī vieš raizes. Tas arī viss.
Nu, Kungs mani radījis, Ernest. Neko tur nevaru padarīt.
Nē. Nevari gan.
Ja vien tu neplāno mani nogalināt.
Vai arī tas ir darbiņš lielajam brālim?
Mollij? Laiks iet, mīļā.
- Džim. - Mērtla?
Ja tev mājā ir kaut kas īpašs, nekavējoties dabū to prom.
Labi.
Deivid?
- Viss kārtībā? - Jā.
Braukšu uz Fortvērtas lopu izstādi,
bet gribu, lai atrodi Eisiju Kērbiju un pasaki, ka laiks tikt galā ar Smitu.
Dzirdi mani?
Es viņu nepazīstu. Es nepazīstu Eisiju Kērbiju. Ku...
Kur var atrast Eisiju?
Atrodi Džonu Remziju. Viņš zinās.
Saprati? Atrodi Džonu Remziju. Lai Remzijs pasaka Eisijam, ka jārīkojas.
Mēs braucam uz Fortvērtu.
Paskaties uz mani tā, it kā tu saprastu.
Jā. Es saprotu. Es atradīšu Remziju un pateikšu.
Labi.
- Džon. - Jā, tas esmu es.
Man tev ir ziņa no Karaļa Heila.
Viņš grib, lai atrodi Eisiju Kērbiju
un pasaki, lai parūpējas par Billu un Rītu, jā?
- Jārīkojas, Džon. - Es tagad nevaru. Mana sieva ir slima.
Nu, arī mana sieva ir slima. Arī mana sieva ir slima.
Kāpēc tu to nedari?
Kāpēc tu vienmēr meklē kādu kā es, kas padarīs darbu tavā vietā?
Nu, tāpēc, ka es nepazīstu... Es nepazīstu Eisiju Kērbiju.
Es pat nezinu, kā viņš izskatās, skaidrs?
Es to izdarītu, bet nevaru, jo nezinu, kā viņš izskatās, Džon.
- Labi. - Atvaino.
Labi. Es to izdarīšu, bet tagad nevaru.
Ja tu nevari to darīt tagad, tev jāzina,
ka tas jāpadara tūlīt, nevar gaidīt, Heila dēļ.
Tas jāpadara tūlīt. Nekavējoties.
Zini, tu esi diezgan uzstājīgs, Ernest.
- Es atgriezīšos pie darba. - Teikšu tā.
Tev ir vēl viena iespēja, Džon. Viss. Vēl viena iespēja.
Runāšu ar Karali Heilu. Pateikšu viņam, ka tu to tūlīt paveiksi.
- Es negribu zaudēt šo darbu. - Džon, tev nav izvēles! Ir laiks.
Cenšos būt jauks.
- Es to izdarīšu. Nokārtošu. - Es cenšos būt jauks, Džon!
- Es to izdarīšu. Teicu, ka izdarīšu. - Jā, labāk izdari gan.
Tagad, Džon. Tagad.
Eisij. Eisij.
Jā.
Te Džons. Nešauj.
Tev ir zupa?
Mammīt! Mammīt!
Kur tu biji?
Pie Rītas.
Nu, tev jābūt mājās.
Nāc.
- Kovbojam sāpēja auss. - Ak vai. Tiešām?
Un tu zini, ka Bills nav jauks pret Rītu, kad neesmu klāt.
Klau, Mollij, es... es...
Es negribu, lai tu tik daudz izej, ņemot vērā visu, kas notiek.
Bet es tikai biju pie māsas.
Jums ar bērniem jāpaliek mājās.
Labi?
- Ak kungs! - Kas tas bija? Kas tas bija?
Es nezinu! Es nezinu.
- Vīra! - Ak kungs.
Vīra!
Lizij!
Kas notika?
Kovboju pie mammītes.
Gluži kā Talsā. Gluži kā Talsā.
- Uzmanīgi, visur ir stikli! - No kurienes, ellē, tas nāca?
Kā māja tā ir?
- Billa un Rītas! - Billa un Rītas māja.
- Netija paliek otrā istabā! - Netija ir tur!
Netija Bērkšīra! Viņa te dzīvo!
Netij!
- Netij! - Tas ir Bills Smits!
Nošaujiet mani! Nošaujiet mani! Nošaujiet mani, sasodīts!
Nošaujiet mani!
Tā ir Rīta! Rīta ir tur!
Tā ir Rīta, nāciet! Rīta!
- Tu mani dzirdi, Rīta? - Rīta. Rīta. Rīta.
Rīta.
Šķiet, mirusi.
Mammīt! Mammīt! Mammīt! Mammīt!
Mammīt! Mammīt! Mammīt!
Mammīt! Mammīt!
Mammīt! Mammīt! Mammīt!
Ernest?
Laipni lūdzam Fortvērtas lopu izstādē un rodeo.
Aicinām jūs doties uz 1. arēnu un satikt rodeo čempionu Henriju Gremeru.
Saņemiet autogrāfus, tieciet pamanīti
un parunājiet ar vīru šeit, 1. arēnā.
Pārāk daudz dinamīta.
Zini, tu esi pārāk pamanāms, Bill.
Netija, istabene.
Joprojām atrod viņas ķermeņa daļas.
Mollija Bērkhārta, tiesībnespējīga. Piešķīruma numurs: 285.
Trīs, divi, viens.
Jūs gribat 300 $, lai brauktu uz Vašingtonu?
Jā.
Nu, tas ir smags ceļojums slimīgai sievietei.
Un es jums nevaru dot šo naudu ceļojumam.
Tas nāktu par sliktu jums un jūsu bērniem.
Es gribu braukt tagad, jo ilgi vairs nedzīvošu.
Varbūt tas būs pēdējais, ko daru.
Priecājos redzēt. Paldies, virsaiti.
- Paldies par jūsu... - Virsaiti Bonikāsl.
Prezident Kūlidž, dāmas un kungi, lūdzu, skatieties šurp.
Trīs, divi, viens.
Prezidenta kungs, Mollija Bērkhārta. Lūdzu, atsūtiet palīdzību.
Oseidžā notiek slepkavības, un policija neko nedara.
Es zaudēju māti un māsas.
Daudzi oseidži tiek nogalināti naftas naudas dēļ. Lūdzu.
Jā.
Paldies.
Liels paldies.
Turpini dot sievai insulīnu...
un pievieno šo.
Visu pudelīti.
Pārliecinies, ka proporcijas ir pareizās, Ernest.
Nodrošini regulāras injekcijas.
Tas viņu nomierinās.
Tas arī viss. Tikai nomierinās. Un viss.
Vienā laikā ik dienu, 30 minūtes pirms ēšanas.
Visu pudelīti.
Ernest, tu tici Bībelei?
- Jā. - Vecās Derības brīnumiem?
Tu gaidi, ka brīnums šo visu atrisinās?
Zini, tie vairs nenotiek.
Es zinu.
Es zinu, Karali. Viņa aizbrauca uz Vašingtonu, tā ka...
Vienkārši jānomierina viņa, vai ne?
Jā.
Mazliet nomierinās viņu.
Es baidos, šo-mī-ka.
No kā tu baidies?
Es baidos ēst savā mājā.
Kāpēc tu baidies ēst savā mājā?
Es baidos.
Tu nojaut, kas tev gribētu kaitēt?
Es gribu nonest gultu no augšstāva lejā, dibentelpā.
Mēs ēdīsim tikai Vīras gatavoto, neko citu.
Mazulītei Annai piemeties garais klepus.
Viņai vajag palīdzību.
Gribu, lai viņa padzīvo pie brāļa un māsas Bighārtiem.
Tas viņai palīdzēs. Izārstēs viņas klepu.
Mammīt!
Ernest, paņem manu insulīnu no vilciena, tikai tu.
Neņem to no brāļiem Šauniem.
Jā, Mollij.
Mana māte atnāca pie manis. Lūdza ar viņu padejot.
Es teicu, ka vairs nevaru padejot.
Viņa man teica, ka es mirstu.
Viņa negribēja, lai mirstu viena.
Nu, sapņos var šķist, ka mirsti
uz brītiņu, un tad tu atgriezies.
Viņa teica, ka vīrietis ir šeit.
Kāds vīrietis?
Vīrietis cepurē.
Es gribu parunāt ar vīrieti cepurē.
Ir daudz vīriešu cepurēs, vai ne?
Tu tikai atpūties.
Bērkhārta kungs?
Kas tur ir?
Mani sauc Toms Vaits. Esmu no Izmeklēšanas biroja.
Sveicināti.
Izmeklēšanas... Ko? Kas notiek?
Mani atsūtīja no Vašingtonas, lai izmeklētu slepkavības.
Lai izmeklētu... ko tieši?
Kurš pie tām vainīgs.
Jūs esat detektīvs?
No Pinkertona aģentūras?
Nē, ser, es biju Teksasas reindžers.
Tagad strādāju federālajā valdībā. To sauc par Izmeklēšanas biroju.
Teikšu tā, ja jums ir jautājumi...
Ja jums ir jautājumi, vērsieties pie šerifa.
Viņš noteikti jums pastāstīs vajadzīgo.
Jā, ser, es runāju ar viņu.
Bet es ierados runāt ar Molliju Bērkhārtu, kuras māsas un māte ir mirušas.
Jā, Mollija? Jā, nē, viņa ir mana sieva.
Viņa ir slima, ļoti slima. Es esmu viņas vīrs Ernests Bērkhārts...
Varat apciemot viņu citreiz.
Bet šobrīd es nezinu, ko jums teikt.
Viņai neklājas diez ko labi, tāpēc...
Kā būtu ar rītdienu?
Rītdien? Nu, tas... Tas ir pārāk drīz.
Vienkārši, kā jau teicu, viņai neklājas labi.
Bet varat atgriezties... Atgriezieties piektdien. Kā ar to?
Vai viņa šobrīd ir mājās?
Viņai ir diabēts, jūs saprotat? Jā.
- Vai tiešām? - Jā. Jā.
Viņa atpūšas, un es viņu uzraugu, tā ka...
Jūs varat atgriezties piektdien, labi?
- Piektdien? - Jā. Piektdien.
Es atgriezīšos. Paldies, ser.
Tas ir Džons Rens. Māsīcas Mērijas draugs. Viņš ieradies meklēt ģimeni.
- Laipni lūdzu Oseidžā. - Paldies.
Laipni lūdzam Fērfaksā.
Laipni lūdzam važāžu zemē.
Jā, paldies. Man teica, ka man Hominī ir oseidžu radi.
No kurienes jūs esat?
Mums jārunā, Karali. Mums jārunā. Es atvainojos.
- Ne tagad. Tev nāksies pagaidīt. - Nē, es nevaru. Mums jārunā...
Nevaru gaidīt. Viņi ieradās manā mājā. Ieradās manā mājā.
- Kas tev vainas? - Mums jārunā.
Kas vainas?
Ernest.
Esmu uztraucies, Karali. Viņi ieradās manā mājā. Ienāca mājā.
Privātdetektīvi.
- Tavā mājā? - Manā mājā, jā.
- Kas tev to teica? - Nezinu, ko viņi gribēja.
Viņi... Viņi atnāca uz manu māju.
Tu... Ko tu darīji?
Klau, es satraucos, skaidrs? Viņi kaut ko zināja.
- Zinās, ka esam ko izdarījuši. - Nomierinies.
- Karali, mums par to jāparunā. - Tev jānomierinās. Nomierinies.
- Saproti mani? - Jā. Jā.
- Saņem sevi rokās. - Jā.
- Saņem sevi rokās un nomierinies. - Es cenšos. Es cenšos, bet tu...
Nomierinies.
- Kad mēs... Kad mēs parunāsim... - Tūlīt pat. Tūlīt. Tūlīt!
- Parunāsim vēlāk. Ne tagad. Ne tagad. - Labi, labi.
- Karali, ka... - Ne tagad.
Esat šeit Makbraida slepkavības dēļ? Tā baltā vīra?
Vai tāpēc, ka mums bija jābrauc uz Vašingtonu
un jāsamaksā Savienoto Valstu valdībai 20 000 $, lai atdabūtu jūs šurp?
Nu, es ticu, ka nav par vēlu atrast vainīgo.
Vainīgo?
Tik daudz nāvju, mēs vairs neskaitām.
Nogalināti ir simti.
Agrāk mēs cīnījāmies.
Pirms 20 gadiem, kad es ārzemēs cīnījos Bokseru sacelšanās dēļ,
es redzēju savu ienaidnieku un zināju, kurš man jānogalina.
Ja mēs varētu atrast šos cilvēkus, mēs viņus nogalinātu.
Nē, nē, nē, nē. 25 000 $ pēc Henrija Rouna nāves.
Viņš ir miris jau mēnešiem ilgi. Viņš ir miris jau mēnešiem ilgi.
Lūdzu, izmaksājiet man Henrija Rouna naudu.
Tas jums būs jākārto ar Denveru. Viņi ir apstrīdējuši prasību.
- Kas jūs esat? - Dž. T. Džounss no Denveras biroja.
Nu, Dž. T. Džouns, es jums vēlos ko teikt.
Šī ir Fērfaksas problēma. Tā nav Denveras problēma.
Prasījums nonāca Denverā. Viņi to apstrīd.
Jūs arvien pieminat Denveru. Šī nav Denvera, šī ir Fērfaksa.
Tagad es gribu naudu par Rounu, lūdzu. Izrakstiet čeku.
Heila kungs, atvainojos, kamēr nebūšu dzirdējis no Denveras, es...
- Vai jūs zināt, kas es esmu? - Jā, ser.
Jūs nepildīsiet saistības? Nedosiet man to naudu?
- Nē, ser. - Nu, jūs to nožēlosiet.
Jūs to nožēlosiet, apdrošinātāja kungs.
Kungi, ienāciet.
- Ei, Heila kungs? - Jā.
Sīdžejs Robinsons ieradies pie jums.
- Heila kungs. - Sīdžej.
Gribat piedāvāt cenu?
Nu, domāju, ka sākumā apskatīšu.
Labi. Aši. Nekavējieties ilgi.
Viņai nav sejas.
Viņi paņēma viņas galvu.
Mēs viņu neizkūpinājām debesīs. Vakānta viņu nepazīs.
Mēs izkūpinājām māju.
Mēs izkūpinājām māju, dārgā. Tu vienkārši neatceries, tas arī viss.
Tu neatceries.
Mēs tur bijām ar Billu un Rītu, un Džozefu, un Bērtu.
Mēs visi tur bijām kopā. Mēs tur bijām stundām ilgi.
Vienkārši... Tu neatceries, tas arī viss.
Mollij?
Tagad atpūties.
Džeims un Deivid Šauni, Izmeklēšanas birojs.
Mēs gribētu jums šo to pajautāt par Annas Braunas nāvi.
Apģērbieties. Tūlīt atgriezīsimies.
Šķiet, jums jāapmeklē miertiesnesis.
Viņam ir izziņas par Annas Braunas nāvi.
Tie dokumenti ir pazuduši no viņa galda.
- Tad vērsieties pie apbedītāja Tērtona. - Tērtons.
Jā, viņam ir viss, ko meklējat.
- Viņš paturēja galvaskausu, vai ne? - Jā, jā.
Mēs bijām arī pie viņa un tā nonācām pie jums.
Iespējams, ka pazaudējāt lodi, kas viņu nogalināja?
Nē, mēs to tā arī neatradām.
Tāpēc, meklējot lodi, uzšķērdāt viņas smadzenes?
Jā, tieši tā.
Līķis bija tik sliktā stāvoklī tāpēc, ka viņa bija mirusi jau piecas vai...
- Sešas. Sešas dienas. - Sešas dienas.
Un tad mēs viņu izrakām.
Kāpēc jūs sagriezāt līķi mazos gabaliņos
un noņēmāt miesu no locekļiem ar gaļas cirvi?
Mēs meklējām lodi.
Āha.
Mēs nevarējām to atrast. Jā.
Ziniet, tas ir jautājums indiāņu cilts padomei.
Jums jāsatiek virsaitis...
- Bonikāsls. - Bonikāsls.
Un ko viņš man pateiks?
Šī ir indiāņu zeme. Ejiet runāt ar indiāņiem.
Atvainojiet mūs, kungi.
Tā, tā, tā.
Kur tik ilgi kavējāties?
Nu, man šo darbu uzticēja tikai pirms nedēļas.
Kas jums to uzticēja? Prezidents?
Nē, ser. Dž. Edgars Hūvers.
Nu, es viņu nezinu.
Nu, es dzirdu, ka jūs esat Oseidžas kalnu karalis
un, iespējams, īstais vīrs, ar ko runāt.
Varu jums sniegt savu viedokli.
Visticamāk slepkavībās
vainojama banda, kas nav no šejienes, iespējams, melnie.
Redzējāt, kas notika Talsā?
Jā, ser.
No otras puses, tā var būt neveiksme.
Anna Brauna bija rupja. Draudzīga, bet rupja.
Tam bija jānotiek.
Henrijs Rouns bija melanholiķis. Jūs to noteikti zināt.
Tad, protams, bija Čārlijs Vaithorns,
viens no jaukākajiem cilvēkiem pasaulē.
Un pārējie mirušie oseidži?
- 25, nu jau gandrīz 30. - Jā. Jā.
Tā man drīzāk izskatās pēc epidēmijas, nevis neveiksmes.
Jā, šķiet, ka jums jārunā ar mūsu miertiesnesi.
Jau runāju. Es viņu apmeklēju, un viņš diži nepalīdzēja.
Nē?
Virsaitis?
Es biju arī pie viņa.
Viņi teica, lai nāku pie jums.
Nu, mēs gribam pielikt punktu nāves būšanai,
bet šī nav tam īstā vieta.
Es ar prieku aprunāšos un atbildēšu uz jautājumiem, kad jums tādi būs.
Varam satikties kaut kur citur. Bet šī... nav īstā vieta.
Tad laikam satiksimies vēlāk.
Paldies par jūsu laiku, un atvainojos, ka iztraucēju skūšanos.
Tas nekas. Tas nekas. Gaidīšu ziņu no jums.
Ei, Blekij.
Negriezies.
Valdības vīri ieradušies. Okšķerē.
Esmu nosēdējis savu laiku.
Nav jēgas palikt vietā, kur ir nepatikšanas.
Esmu tev parādā par to, ko darīji mana māsasdēla labā.
Tu turēji muti rodstera juceklī.
Paliec kādu laiku kaut kur citur. Turies pa gabalu no pilsētas.
Īstā vieta varētu būt Dramraita.
- Dramraita? - Dramraita.
Pacenties nokļūt tur agri. Nigeris vārtus atver saullēktā.
Izbaudiet algas dienu!
Nolādēts!
- Rokas augšā! - Stāt!
Sasodīts.
Plie un taisni. Plie un taisni.
Paldies, Bill, par atbalstu pilsētai
un visu, ko esat darījis kopienas labā.
Un tagad šī skaistā deju skola.
Dāmas un kungi, Bills Heils, mūsu sponsors.
Ar šo dāvanu aicinām jūs uz mūsu mājām, svētīt mūs ar zālēm.
Jūs to darinājāt?
Tavas meitenes dabūja poniju?
- Jā gan. Paldies, Bill. - Protams, protams.
Bob, es gribētu, lai tu šonakt pieskati savu biznesu.
Jā, dzirdēju, ka pulksten 23.00 plānota tava veikala aplaupīšana.
Varbūt to dārgakmeņu dēļ, ko tu slēp.
Divi baltie un melnais.
Paldies, brāli.
Protams.
Eisij, te ir pārējais parāds, es ļoti novērtēju.
Tu zini, ka apkārt skraida federālie aģenti?
- Āha. - Viņi izmeklē to sprādzienu.
Nu, šī nav federālā zeme. Šī ir indiāņu zeme,
tāpēc nevar rasties nepatikšanas.
Labs brīdis ceļojumam.
Man tev ir jauka iespēja, ja ļausi ko pastāstīt.
- Protams. - Labi.
Nu taču!
Beidziet, nolāpītie zagļi!
Sveicināti, ser.
Šī ir Henrija Gremera nometne?
Zināt, kur mēs viņu varētu atrast?
Eņģelis nokāpa no debesīm un ieskāva viņu savos spārnos.
Tagad viņš ir lejā pie čūskām.
Kad tas notika?
Vakar.
Noliec to, brāli.
- Ko? - Nāc ārā.
Sasodīts. Es padodos.
Kas noticis?
Ei, Bairon.
Kas noticis?
Ernest,
ja tevi apsūdzēs, ja kaut kas notiks, tu tiksi ar to galā. Viss kārtībā.
- Ko tu... - Tu tiksi ar to galā.
Par ko tu runā?
Par ko mani apsūdzēs? Par ko varētu apsūdzēt?
Ernest, man ir daudz draugu. Daudz, daudz draugu.
Tātad man ir labākie advokāti.
Viņi aizsargā mani un aizsargās arī tevi.
Tāpēc tev nav jāuztraucas. Neviens tev nenāks pakaļ, dēls. Neviens.
Paldies, Karali.
- Ko? - Tas vienkārši...
Ko? Kas ir? Kas?
Viņam sameties kuņģis.
- Viss labi? - Jā, Mērtija ir sagrauta.
Vilija krīt histērijā. Un es ne... Es nezinu, kā...
Es nezinu, kā to risināt, bet...
Bet tev jāparaksta šis.
Ja tev kas notiek, īpašumtiesībām jāpaliek ģimenē.
Tikai tā tam ir jānotiek.
Tām jāpaliek ģimenē. Tu to zini.
Ja nu man kas notiek... Kas...
Ja nu kas man notiek? Kas man varētu notikt?
Tev nekas nenotiks. Tā ir tikai formalitāte.
Tev nekas nenotiks,
jo es pārliecināšos, ka tev nekas nenotiek.
Tu... Tu parakstīji?
Jā, viņš parakstīja. Jā, parakstīja.
Mana sieva nav slima.
Viņa sieva nav slima, bet viņš parakstīja.
Mums visiem tas jāparaksta.
Tādējādi nauda noteikti paliks ģimenē.
Ei, dēls...
Ei, Bairon, dod mums mirklīti.
Protams, Karali.
Tev viss kārtībā?
Jā, man...
Man viss labi.
Tu nebaidies? Nav iemesla baidīties.
Nē. Es nebaidos...
Tu veic viņai injekcijas?
Injekcijas? Jā.
Jā, es daru to, kas man jādara.
Visu devu?
Jā. Jā.
Tikai atceries, ka jādod visa.
Es dodu, Karali. Dodu.
Rīkojos tā, kā vienojāmies. Es panāku, ka viņa cieš klusu. Viņa ir klusa.
Skaties, lai tā notiek.
Tā, Ernest, es zinu, ka tu mīli Molliju, un es zinu, ka es arī viņu mīlu.
Bet, patiesību sakot,
viņa aizies.
Tu to zini.
Mēs tur neko nevaram padarīt. Tas ir Dieva rokās.
Un viņš viņu tagad gaida.
Tev jābūt viņai blakus un jādod zāles, lai atvieglotu sāpes.
Un tu nekad nenožēlosi,
ka pavadīji šo laiku ar viņu, pirms viņa aiziet mūžībā.
To tu nekad nenožēlosi.
Un tu tagad esi spēcīgs.
Vai ne? Tu esi spēcīgs.
Jā.
Esi pie viņas!
Un tev jāparaksta šis.
- Tu gribi, lai es to parakstu? - Tev tas jāparaksta, dēls.
Labi, Karali.
Labvakar, zēni.
Džon.
Lūk, ko pagaidām esmu noskaidrojis.
Vakar es biju Rolstonā.
Satiku veterānu Alvinu Reinoldsu.
Viņš man daudz ko pastāstīja.
Pazīstu katru indiāni, ko viņi nonāvēja.
Tas bars iedotu saindētu alkoholu suņiem, lai redzētu, kas notiek.
Viņi nogalinātu pat koijotus.
Man koijoti pārāk nerūp,
bet nav pareizi viņus tā nogalināt, ja viņi varētu mirt dabiskā nāvē.
Mans znots saka, ka man jāklusē
vai arī banda ieradīsies man pakaļ un novāks arī mani.
Bet mans laiks ir jau beidzies, tāpēc es jums pateikšu, kas to izdarīja.
Es sēdēju šeit pat
un redzēju, kā Bairons Bērkhārts pa šo ceļu veda Annu Braunu.
Kelsijs Morisons ar sievu bija aizmugurējā sēdeklī.
Viņi ņēma un piedzirdīja Annu.
Un viņi visi bija kopā. Kelsijs, Bairons un Anna.
Es nemeloju.
Kelsijs Morisons?
Kelsijs Morisons ved narkotikas un viskiju no Fortvērtas uz Ņūorleānu un Dalasu.
Atceraties Billu Stepsonu, rodeo žokeju?
Bills Stepsons nomira no kukurūzas viskija. Izmeklēšanas nebija.
Billa sieva bija Tilija Stepsone.
Kelsijs pamet savu pirmo sievu Ketrinu
un apprec Tiliju divas nedēļas pēc Billa nāves.
Pēc diviem mēnešiem Tilija mirst no indes.
Kelsijs ar Tilijas bērniem aizbēg uz Meksiku,
bet atgriežas, jo kāds gudrs advokāts viņam pasaka,
ka citādi būs lielākas nepatikšanas.
Manai mirušajai sievai ir divi bērni, kam ir mans uzvārds.
Ja es viņus pienācīgi adoptētu
un šie bērni nomirtu, vai es mantotu viņu īpašumus?
Viņi ir oseidži.
Nu, viens ir pa pusei oseidžs, bet viņiem ir īpašumtiesības.
Kelsij, tu saproti, ka tas man norāda,
ka tu plāno adoptēt un nogalināt šos bērnus?
Nē, ne tad, ja tas nav likumīgi un es nedabūšu naudu.
Tad es to nedarīšu.
Kelsijs Morisons?
- Kas? - Kelsijs Morisons.
Mani sauc Loids Millers.
Nāciet šurp, Loid. Mēs gribam par kaut ko parunāt.
Es vienmēr apbrīnoju Kelsija ambīcijas.
Pastāstīju to, un viņš pateicās.
Kelsij, es vienmēr esmu apbrīnojis jūsu ambīcijas.
Paldies.
Ko jūs mums varat pastāstīt par Baironu un Ernestu Bērkhārtiem un slepkavībām?
Bairons un Ernests Bērkhārti?
Es domāju, ka varam viens otram palīdzēt.
Man ar viņiem ļoti labi iet. Važāži man stāsta visu ko.
Tēvam Albertam es esmu uzticams draugs. Viņš arī man ko atklāja.
Viņš man pastāstīja visu, kas notiek ar Molliju Bērkhārtu.
Viņa baidās par savu dzīvību.
Viņš teica, no kā viņa baidās visvairāk?
Nu taču, Tom.
Tev ir lielākas izredzes notiesāt kādu par iesperšanu sunim
nekā par indiāņa nogalināšanu.
Tas ir Billa Heila rančo.
Es viņam pārdevu apdrošināšanu pret ugunsgrēku 30 000 $ apmērā.
Nu, apdrošinātāj, izskatās, ka jums rīt būs darbiņš.
Tu esi nākamais.
Nu...
sākas.
Sākas? Nu...
Man jums kaut kas jāpastāsta.
Jums...
Man jums kaut kas jāpastāsta. Mana sieva ir ļoti slima.
Man jāiet mājās un jāaprauga sieva. Viņa ir ļoti slima.
Dēls? Nāc man līdzi.
Man jārunā ar sievu. Viņai neklājas diez ko labi, tāpēc...
Mēs iesim mājās un...
Mēs iesim mājās un parūpēsimies par viņu, labi?
- Labi, dēls. - Puis.
Jūs visu pārpratāt. Jūs visu pārpratāt.
Lai arī ko jūs domātu, ka zināt, jūs nezināt.
- Dēls, ej viņam līdzi, labi? - Labi.
Mana sieva ir ļoti slima!
Ļoti slima.
Es drīkstu...
Es drīkstu apsēsties?
Varat stāvēt.
Mēs gribam ar jums parunāt par Rītas un Billa Smitu un Annas Braunas slepkavībām.
Man jāapsēžas.
Jā gan. Bet jūs stāvat.
Es tagad stāvu,
bet man vajadzētu pagulēt.
Jūs nevarat mani te turēt diži ilgāk.
Vai jūs bijāt viens, kad palikāt sprāgstvielas zem mājas,
vai arī Blekijs Tompsons bija ar jums?
Kas?
Blekijs Tompsons.
Nē. Viņš nebija man ne tuvumā.
Es pat viņu īpaši nepazīstu, tikai esmu redzējis pilsētā. Tas arī viss.
Un vai jūs palikāt sprāgstvielas zem mājas?
Es nezinu neko par sprāgstvielām.
Neaplaupījāt ar viņu banku Oiltonā, vai ne?
Nē.
Bet jūs palīdzējāt Blekijam Tompsonam
1921. gadā nozagt jūsu buiku,
lai dabūtu apdrošināšanas naudu, vai ne?
Nē?
Es ļāvu viņam kādu laiku to vāģi izmantot, bet tas...
Teicu, ka viņš var pabraukāties. Bet...
Kam viņš to gribēja?
Es nezinu, kam viņš to gribēja.
Tā nav mana darīšana. Droši vien lai papriecātos.
Ja kāds gribētu aizņemties manu mašīnu, es viņam paprasītu, kāpēc.
Dažkārt cilvēki vienkārši grib pabraukāties. Es neuzdodu jautājumus.
Tātad jūs viņam to aizdevāt? Jūs nejautājāt, kāpēc viņam to vajag?
Jā.
Vienkārši draudzīgs zellis.
Pieķērāt. Es viņam to aizdevu.
Es viņam to aizdevu. Tas laikam ir pret likumu, vai ne?
Labi.
Kā iet, Ernest?
Blekij.
Drīkstu parunāt ar šo cilvēku?
Drīkstu parunāt ar šo cilvēku divatā brītiņu?
Viņi tevi dabūja savā pusē?
Mani?
Nē, viņi nedabūja mani savā pusē, Blekij.
Aiziet. Ko tu viņiem pastāstīji? Ko tu viņiem pastāstīji?
Es pateicu, ka tad, kad iznācu no cietuma, lai salabtu ar tevi,
tu man iedevi 1,50 $.
Tu mums pateici, ka mēs apzinājāmies risku.
Jā, mēs apzinājāmies. Mēs apzinājāmies risku.
Bet es tev neiedevu 1,50 $. Es tev iedevu 20 $.
Nē, neiedevi. Tas bija 1,50 $.
Es tev neiedevu 1,50 $. Es tev iedevu di... Es gribēju tev iedot div...
Nē, es tev iedevu 20 $. Nē, tagad es atceros. Es tev iedevu 20 $.
- Muļķības. - Klausies.
Tev jāpasaka man, ko tu viņiem pastāstīji, Blekij. Ko tu viņiem pastāstīji?
- Es viņiem pastāstīju visu. - Visu?
Es pastāstīju visu. Pastāstīju, ka jūs ar tēvoci esat pārāk lieli žīdi.
Žīdi?
Jā, esmu mūža ieslodzījumā Dramraitas kruķa dēļ.
Nu es tev pateikšu, Ernest. Tu cietumu neizturēsi, puika.
Labāk pastāsti viņiem, ko zini,
sevis dēļ, ģimenes dēļ un prieka pēc.
Tu zini ko? Tu esi stulbs kā zābaks.
- Tu to zini? - Ak tā?
Jā, tu palaid muti, kā tev rodas iespēja, Blekij?
Mums bija jābūt partneriem. Tā nav mana vaina, ka tu...
Partneriem?
Nav mana vaina, ka tevi pieķēra ar mašīnu, muļķi.
Tu sauc mani par nolāpītu partneri? Tu man ne sūda neiedevi.
Ļauj man tev ko pastāstīt. Heilam ir vesels plāns.
Un es ar viņu parunāšu, gādāšu, lai pie tā nepiederi,
jo tu esi sasodīts plānprātiņš.
Viņš vienmēr teica, ka tu esi plānprātiņš. Tu to zini?
Šis ir plāns. Es šeit sēžu viņa plāna dēļ.
Mollij...
Tu esi īsts?
Es varētu būt īsts.
Labi, labi. Nu pietiks.
Ernest, jūs esat labs cilvēks, vai ne?
Jā, ser. Esmu gan. Es tā domāju.
Jūs tā domājat? Esat vai neesat?
Es esmu, ser. Es esmu.
Jūs mīlat savu sievu un bērnus?
Jā, ser. Mīlu.
Jūs kalpojāt valstij kājniekos un...
Un es nedomāju, ka jūsu dzīvei bija jākļūst šādai.
Man šķiet, ka jūsu ģimene mājās
ir lielāka svētība nekā jūsu tēvocis Karalis Bills Heils.
Mēs abi zinām, ka viņš iztaisās par ļoti taisnīgu vīru.
Un viņš tāds patiesībā nav.
Viņš nav neko darījis jūsu labā, dēls...
izņemot...
licis jums pastrādāt sliktas lietas un izmantojis jūs jūsu... stāvokļa dēļ.
Kā būtu, ja mēs sāktu no sākuma?
Es...
Es gribu iet mājās un satikt sievu,
tāpēc jūs...
pasakiet, ko man darīt.
Jūs zināt, kas nogalināja Henriju Rounu?
Tikai neskrieniet.
Esmu atnācis jūs apcietināt.
Saprotu, ka jūs zināt par Henrija Rouna slepkavību.
Es neko par to nezinu.
Nu, man šeit ir cilvēks, kas apgalvo, ka ir jūsu draugs,
kurš saka, ka jūs kaut ko par to zināt.
Kas viņš ir?
Tas viss pār manu galvu?
Jā, ser.
Paņemiet zīmuļus.
Kur ir mans vīrs?
Viņai ir ārsts?
Nē. Viņa negrib ārstu.
Aizvedīsim viņu.
Jūs esat īsti?
Gatavs?
Kundze.
Kur ir mans vīrs?
Mēs sagādāsim jums palīdzību.
Bērkhārtas kundze.
Divus miligramus heroīna.
Gribat aizsardzību?
No kā?
No sava...
No sava tēvoča.
- Ei, Hārv. - Bill.
Es saprotu, ka mani meklē. Nāku padoties.
Ko tu, tavuprāt, esi izdarījis?
Nogalinājis kādu, ja spēj tam noticēt.
Ak vai, Bill, es tā nepārspīlētu.
Apcietini mani, dēls.
- Mums nav tas jādara. - Viss kārtībā. Aiziet, dēls.
- Heila kungs, ko teiksiet? - Heila kungs!
- Ko jūs zināt par slepkavībām? - Tikai paziņojumu? "Es esmu nevainīgs"?
Nevainīgs kā jaundzimušais. Nevainīgāks.
Heila kungs!
Kad varēšu parunāt ar sievu?
Teicāt, ja došu liecību, varēšu viņu satikt.
Nu, viņa šobrīd ir slimnīcā Pohaskā.
Viņa ir slimnīcā? Viņai viss kārtībā?
Tā nešķiet.
Pasakiet, ka gribu aizgādāt vēstuli.
Kurp jūs ved?
Es uz kādu laiciņu došos prom.
Kurp jūs ved, ser?
Kurp jūs mani vedat?
Mēs jūs neapsūdzam, jo jūs liecināsiet.
Zinu, ka gribat atgriezties pie Mollijas un bērniem,
bet šobrīd labāk palikt ārpus štata,
prom no Heila un viņa vilkiem.
Skaidrs?
Tikai protokolam: kāda ir jūsu šībrīža adrese?
Labošanas darbu iestāde.
Uz cik ilgu laiku?
Piespriests mūža ieslodzījums.
- Par Dramraitas darbiņu, vai ne? - Jā, ser.
Un to noorganizēja Viljams Heils, vai ne?
Tā gan. Jā, tā gan. Smieklīgi, vai ne?
Pierakstiet.
Viljama K. Heila "Netiesājiet".
Kurš jums lika nogalināt Billu un Rītu Smitus?
Viljams Heils un Ernests Bērkhārts.
Esat pēdējā laikā kontaktējies ar Heila kungu?
Jā, esmu. Patiesībā esmu.
Viņš atgādāja zīmīti uz manu cietuma kameru.
Palūdza nogalināt viņa māsasdēlu Ernestu.
Tompsona kungs.
Visrūdītākajam noziedzniekam ir tiesības pieprasīt iespēju
pierādīt savu nevainību savas zemes tiesas priekšā. Netiesājiet.
Jā, viņš uz kameru atsūtīja zīmīti, sakot, ka var palīdzēt man izbēgt.
Un, kad tikšu ārā, aizvest viņa māsasdēlu Ernestu uz Meksiku un nogalināt.
Aizsūtīju pretī zīmīti, ka neliecināšu, ja viņš dabūs mani ārā.
Un kā tas beidzās?
Kā beidzās kas?
Heila kunga solītā lielā bēgšana.
Velns, es šeit runāju ar jums, vai ne?
Nolādēts, tas nebeidzās labi.
Netiesājiet.
Publicējiet to Pohaskas Dienas Avīzē, Fērfaksas Laikrakstā,
Hominī Žurnālā un Oseidžas Apgabala Ziņās.
Jā, Heila kungs.
Jūsu mamma staigā.
Vai viņa neizskatās brīnišķīgi?
Paliec stingrs, dēls.
Šaurs ir ceļš.
Pieprasu privātu apspriešanos ar Bērkhārta kungu!
Tas ir kas nedzirdēts.
Ernests Bērkhārts ir mans klients!
Likums to aizliedz.
Es pieprasu iespēju runāt ar Bērkhārta kungu!
Viņš nevar aizstāvēt gan apsūdzēto, gan liecinieku.
Tas ir konflikts.
Viņš bija pazudis divus mēnešus.
Un man nebija iespējas sazināties ar viņu pirms viņa liecības!
Tas ir līdzvērtīgi liecinieku manipulācijai!
Bērkhārta kungs, šis vīrs tiešām ir jūsu advokāts?
Es nezinu.
Mums nav līguma,
bet esmu gatavs parunāt ar viņu. Jā.
Noteikumi to aizliedz, jūsu godība.
Apsūdzība nepieļaus
sarunas starp Hamiltona kungu un šo liecinieku
pirms šīs tiesvedības sākuma!
Važāžu tauta ir pelnījusi taisnīgumu.
Atdodiet viņu mums! Es būšu bende!
Bērkhārta kungu tiesu izpildītāji nosūtīs atpakaļ ieslodzījumā.
Izpildītāji, aizvediet viņu.
Tiesa tiek atlikta līdz rītdienas pulksten 10.00. Atbrīvot tiesas zāli.
Piedod man...
par visām nepatikšanām.
Es tevi vedīšu mājās.
Brāli.
Frīlings un Hamiltons grib tevi šovakar satikt pie Heila.
Pārrunāt visu.
Šerif.
Ernest.
Tante Mērtija.
Ernest, tu pazīsti Soloveja kungu? Solowey Oil?
Un, protams, Kraseona kungu no Kraceon Oil.
Nāc. Apsēdies.
Ja liecināsi pret tēvoci,
saproti, ka tas var tikt vērsts pret tevi visu tavu atlikušo mūžu
un tevi var notiesāt par Smitu slepkavību,
un tu pavadīsi atlikušās dienas cietumā. Saproti?
Nē, laikam tik tālu neaizdomājos. Bet...
Viņi tev dod virvi, ar ko pakārties. Tu to saproti?
Viņš to nesaprot. Viņš to nesaprot.
- Ernest! - Jā. Jā.
Ja tu to izdarīsi, nogalināsi savu tēvoci.
Ernest, vai tu vēlies,
lai viņš nomirst cietumā? Tu to vēlies?
Nē. Protams, ne, Mērtij. Tu zini, ka es to nevēlos.
Jā. Tev ir iespēja glābt viņa dzīvību.
Viņš glābj tevi, muļķa puika.
Tu gribi iet mājās?
Jā. Jā, gribu.
- Gribi redzēt sievu un bērnus? - Jā, ser, gribu.
Valdības vīri
tevi sita un mocīja.
Nu nē. Nē, tā nebija. Bet viņi neļāva man gulēt vairākas dienas.
Nē! Viņi tevi sita! Viņi tevi sita!
- Jā, viņi mani sita. Viņi mani sita, ser. - Paldies.
Man bija sapnis.
Ak tā?
Mēs aizbraucām uz Kolorādospringsu.
Tu man atklāji visus savus noslēpumus, un es tos noglabāju kastē.
Tad mēs aizgājām līdz upei un aizmetām tos prom.
Mēs tur bijām laimīgi.
Esmu tev teicis, cik skaista tu tagad esi? Paskat tik.
Tu staro.
Insulīns strādā, vai ne?
Es tev teicu. Jāpaliek sliktāk, pirms paliks labāk.
Kas tagad notiks?
Es tikai zinu, Mollij, ka tas ir ļoti sarežģīti.
Balto likumi ir vienk...
Kādreiz ir jādara kas viens, kaut gan gribētos darīt ko citu.
Un es zinu, ka tev ir grūti to saprast kā oseidžai, bet...
Man tagad ir jāiet un jāpastāsta patiesība,
patiesība par to, ko valdības vīri darīja, lai es viņiem melotu.
Zini, ka viņi mani sita, vai ne, Mollij?
Viņi mani sita. Viņi mani mocīja.
Viņi man lika būt nomodā dienām ilgi, lai es izgudrotu melus
un teiktu, ka mans tēvocis darīja šīs briesmīgās lietas. Tas...
Tagad es rīkojos pareizi.
Tagad es rīkojos pareizi
un es nemelošu. Es rīkošos pareizi,
un es aizsargāšu tēvoci, jo viņam tas vajadzīgs.
Ko?
Kas ir?
Kad tu atgriezīsies?
Pēc pāris dienām.
Es atgriezīšos pēc pāris dienām.
Tagad klausies,
mani apcietinās, lai uzrīkotu izrādi.
Bet man nedraud nepatikšanas.
Itin nemaz.
Es neesmu izdarījis neko nepareizu.
Ja grib, lai apcietina mani.
Tikai pielūko, ka zini, ko dari.
Jūs liecināsiet mūsu labā?
Nē, ser, es neliecināšu.
Esat izlēmis neliecināt valdības labā?
Tieši tā. Es jums sastāstīju muļķības.
Labi. Pagriezieties.
Jūs tiekat apcietināts par Rītas un Billa Smitu slepkavību.
Kāpēc jūs nogalinājāt Annu Braunu?
Mani nolīga V. K. Heils.
Un ko viņš jums teica?
Man piesolīja tūkstoš dolāru un atlaist manu parādu viņam, 600 $.
- Jūs atzīstat, ka nogalinājāt Annu Braunu? - Jā, ser.
Jūs viņu aizvedāt uz to kanjonu,
pazīstamu kā Trīs Jūdžu kanjons, vai ne?
- Jā, ser. - Ar ko jūs viņu nošāvāt?
Ar automātisko.
Un kur jūs viņai iešāvāt?
Šāvu tieši paurī. Laikam tas viņu nogalināja.
Jūs sakāt, ka bijāt diezgan iereibis.
Jā, ser.
Bet jūs zinājāt, ka nogalināt viņu, vai ne?
Jā, ser.
Un kā jūs viņu dabūjāt turp, kur nogalinājāt Annu Braunu?
Mēs ar Baironu viņu turp aiznesām.
Un vai jūs viņu piedzirdījāt, lai varētu nonāvēt?
- Jā, ser. - Viņa bija apgūlusies, kad nogalinājāt?
Nē, ser.
Kādā pozā viņa bija?
Sēdēja.
Bairons viņu piecēla, uzvilka augšā, turēja augšā.
Jūs tur stāvējāt un noteicāt viņam,
kā turēt šo iereibušo, bezpalīdzīgo indiāņu sievieti
kanjona dibenā,
kamēr jūs gatavojāties ielaist lodi viņai smadzenēs?
- Jā, ser. - Kas notika pēc tam?
Palaidām viņu vaļā, un viņa nokrita.
Vai viņa kliedza?
Nē, ser.
Un jūs stāvējāt un vērojāt, kā viņa mirst?
- Nē, ser. - Jūs bijāt apmierināts ar paveikto?
- Jā, ser. - Jūs vienkārši pagriezāties un aizgājāt?
Jā, ser.
Esat redzējis kanjonu, kurā nogalinājāt Annu Braunu?
Droši vien simtiem reižu.
Simtiem reižu pēc tam.
Jūs gribējāt atgriezties un redzēt, kur nogalinājāt Annu Braunu?
Nē, ser.
Nē?
Nē, ser.
Tad kāpēc jūs gribējāt tur atgriezties?
Viss kārtībā.
Varat atzīt to zvērinātajiem.
Nu, tā ir laba...
Tā ir laba vieta, kur piestāt un iedzert, pasvinēt.
To nevar redzēt no ceļa, tāpēc...
Kur jūs devāties pēc tam, kad nogalinājāt Annu Braunu?
Aizgāju pārnakšņot pie Billa Heila.
Un ko jūs darījāt pēc tam?
Uzturējām reibumu.
Kur devās Bairons?
Mājās pie Mollijas.
Paldies, Mollij.
Lūdzu.
Skaties, kur ej.
"Skaties, kur ej." Ja atvedāt mani šurp, lai nogalinātu,
- es nogalināšu jūs. - Nē, izbeidz.
Apsēdies šeit. Būs ērtāk.
Labi, viss. Nāc. Celies.
- Turi viņu augšā. Apsēdini taisni. - Sēdi taisni.
- Tā. - Celies.
- Piecel viņu taisni. - Jā. Es turu.
Ja gribat mani nogalināt, es nogalināšu jūs.
Nu tā.
Ernest.
Mosties, dēls.
Jā.
Ko? Ko?
Kas noticis?
Nav viegli to pateikt.
Esmu ieradies pateikt,
ka jūsu bērns ir miris.
Kurš bērns? Kurš bērns?
Es nezinu vārdu.
Kurš? Vai...
Kovbojs? Kurš?
Vai kādam bērnam bija plaušu slimība?
- Jā. Jā. - Garais klepus?
Nē... Nē, kurš jums to pateica?
Kurš to pateica?
Viens no mūsu aģentiem Fērfaksā mani informēja.
Mollija par to parūpējās...
un aizveda mājās.
- Nav... - Tā ir Anna. Anna, vai ne?
Tas nav viegli, dēls.
Nē! Nolādēts!
Viņi paņēma manu mazulīti.
Lai Dievs svētī, dēls. Es...
Izsaku līdzjūtību.
Kas noticis?
Bērniņš nomira.
- Kurš? - Mazais bērniņš.
Mazais?
Ak, mans dēls. Mans dēls...
Ak kungs.
Viņi paņēma...
Nē.
Ernest.
Mazā Anna tagad ir pie Kunga, dēls.
Ernest.
Kungs, esi mums žēlīgs. Kungs, esi mums žēlīgs.
Kungs, Kungs, Kungs.
Sveiks, Karali.
Kā visiem iet?
Neiet labi.
Es zinu, dēls. Es arī to jūtu.
Tu zini, ka man tagad jāparūpējas par abiem bērniem un Molliju.
Tad...
Ko tu gribi teikt?
Tu saproti, ko tas nozīmē, vai ne?
- Nu... - Es liecināšu.
Nu, tas ir nopietns lēmums, ko pieņemt nelaimes brīdī.
- Nu... - Esi pārliecināts, ka gribi to darīt?
Jā.
Man tas jādara, tāpēc...
Tev piedāvāja vienošanos?
Man piedāvāja vienošanos. Jā gan.
Viņi to negodās.
Jā, nu, tā ir federālā valdība, un tā viņi man teica.
Tā ir federālā valdība. Tāpēc viņi tā saka.
Tas neko nelīdzēs, tikai izjauks ģimeni.
Vai to tu gribi?
Tas neko nemainīs.
Es tev to saku no visas sirds.
Varu teikt no savas dzīves pieredzes, no sirds dziļumiem,
ka tas neko nemainīs.
Tu zini, ka tagad viss ir citādi, vai ne? Tu to zini?
Oseidži tevi neatbalstīs. Neviens tevi vairs neatbalstīs.
- Oseidži? Viņi mani mīl. - Nē, viņi neklausīsies.
Nē. Viņi zina. Viņi zina, kurš viņiem devis ielas,
slimnīcas, skolas. Viņi zina.
Es viņus ievedu dižajā 20. gadsimtā.
Viņi tevi neatbalstīs, Bill.
- Atbalstīs. Nē? - Nē.
Viņi tevi neatbalstīs, Bill. Viss beidzies.
Nu, kādu brīdi varētu notikt protesti.
Bet zini, kas notiek pēc tam? Cilvēki aizmirst.
Viņi neatceras. Viņiem nerūp.
Viņiem vienkārši nerūp.
Būs tikai kārtējā ikdienišķā parastā traģēdija.
Jā, tas nav nekas parasts.
Nedari neko tādu, ko nožēlosi savu atlikušo dzīvi.
- Tu nožēlosi... - Man nekā cita kā nožēlas nav, Bill.
Tev ir ģimene.
Bērni. Vienu jau tu zaudēji. Nepadari šo traģēdiju lielāku...
Tā jau ir sasodīta traģēdija.
Es negribu, lai tu tuvojies manai ģimenei.
Vairs ne.
- Man žēl to dzirdēt. - Jā.
- Nu viss ir beidzies. - Lūdzu, nesagandē to.
- Nē. Es nevaru. Nē, es nevaru. - Man žēl to dzirdēt. Es tevi mīlu, dēls.
Es nevaru, Bill. Es nevaru.
Nesagandē to, dēls.
Bērkhārta kungs, vai esat šeit labprātīgi?
Jā, ser.
Neviens jums neko nav solījis?
Nē. Nē, ser.
Vai jūs uzrunājāt Džonu Remziju pēc tēvoča lūguma nogalināt Henriju Rounu?
Jā, ser.
Vai aizbraucāt no Fērfaksas uz Ripli,
lai pateiktu Džonam Remzijam, lai liek Eisam Kērbijam padarīt darbu?
- Jā, ser. - Un kas jums to lūdza darīt?
Mans tēvocis Viljams Heils.
Jūs viņu redzat?
Jā, ser.
Vai jūs, lūdzu, norādītu uz viņu?
Jā, ser. Viņš ir tur.
Ierakstiet ziņojumā, ka liecinieks ir identificējis apsūdzēto Viljamu Heilu.
Un kāds bija darbs, ko jūsu tēvocis uzticēja Eisam Kērbijam?
Uzspridzināt Rītu un Billu Smitus.
Kāpēc viņš gribēja viņus uzspridzināt?
Lai dabūtu viņu naudu.
Vai jūs esat precējies?
- Jā, ser. - Kā sauc jūsu sievu?
Mollija Bērkhārta.
Viņa ir Rītas māsa?
Jā, ser.
Viņa ir arī noslepkavotās Annas Braunas māsa?
Jā.
Un viņas māte ir Lizija Kjū, kas ir mirusi?
- Jā. - Un viņas māsa Minnija arī ir mirusi?
Jā.
Un visas mirušās ir indiānietes, vai ne?
Jā, ser.
Ja jūsu sieva Mollija nomirtu,
kas tiktu pie viņas naftas naudas?
Es un mūsu bērni.
Vai jūsu tēvocis jums darīja zināmu plānu,
lai jūs ko iegūtu no indiāniešu nāvēm?
Jā, ser.
Un jūs izvēlējāties palīdzēt tēvocim?
Jā.
Un vai daļa no šī plāna bija iepazīt un apprecēt Molliju Kailu,
nogalināt viņas ģimeni un dabūt viņu indiāņu naftas naudu?
Nē, ser.
Es satiku un apprecēju savu sievu tāpēc, ka es viņu vadāju savā taksometrā.
Jūs viņu neapprecējāt tāpēc, ka tā lika tēvocis?
Nē, ser.
Es mīlēju savu sievu kopš...
tāpēc, ka tas ar mums notika, kad viņa iekāpa manā taksometrā.
Kā iet manam Kovbojam?
Labi.
Viņam pietrūkst papa?
Jā.
Elizabetei tāpat.
Viņi zina, kas notika?
Ne pārāk daudz.
Tu atklāji visu patiesību?
Jā gan.
Mana dvēsele tagad ir tīra, Mollij.
Es esmu atvieglots, ka tas ir beidzies.
Es nelaistu viņu tuvumā tev un bērniem.
Ko tu man devi?
Ko?
Kas bija injekcijās?
Zālēs, ko tu man devi.
Kas tur bija, šo-mi-ka-sī?
Insulīns.
Taisnība ir uzvarējusi.
Patiesie detektīvstāsti jūs sasnieguši
ar laipnu Dž. Edgara Hūvera un Federālā izmeklēšanas biroja atļauju.
Ar to beidzas autentificētais stāsts par Oseidžas indiāņu slepkavībām.
Atvadoties no Oseidžas apgabala, mēs noslēdzam raidījumu.
Dakteri, brāļi Šauni, tā arī netika apsūdzēti
par palīdzību Mollijas indēšanā.
Ernesta brāli Baironu Bērkhārtu tiesāja kā līdzvainīgu Annas slepkavībā.
Kelsijs Morisons savā tiesas sēdē pateica...
Bairons viņu piedzirdīja un es paveicu pārējo.
Baironu atbrīvoja, kad zvērinātie nespēja pieņemt lēmumu.
Viljams Heils, nāvējošo sazvērestību iedvesmotājs,
tika atzīts par vainīgu un aizsūtīts mūža ieslodzījumā Levenvērtā.
Viņš rakstīja vēstules saviem oseidžu draugiem.
"Dārgie draugi, kā jums klājas?
Man nekad nav bijis labāku draugu par oseidžiem,
un es viņiem biju īsts draugs.
Es labāk dzīvotu Greihorsā nekā jebkur citur.
Es atgriezīšos pie jums pēc daudziem mēnešiem.
Kā klājas manam draugam Dakahīkem?
Jūsu patiesais draugs V. K. Heils."
Heilu izlaida no cietuma 1947. gadā.
Padome viņu atbrīvoja pirms termiņa kā krietnu cietumnieku,
bet ne visi bija priecīgi.
Šis vīrs tiek atbrīvots, tāpēc ka viņš piekukuļoja politiķus
un nevienam nerūp oseidžu dzīvības.
Heils nedrīkstēja ierasties Oklahomā,
bet viņa radinieki teica, ka viņš tos bieži apciemojis.
Ko tu gribi pusdienās, Viljam?
Ja tas muļķa Ernests būtu turējis ciet knābi,
mēs šodien dzīvotu zaļi.
Viljams Heils nomira veco ļaužu namā Arizonā.
Viņš nodzīvoja līdz 87 gadu vecumam.
Ernestam Bērkhārtam piesprieda mūža ieslodzījumu
Oklahomas štata labošanas iestādē.
Vai tu mēģināji nogalināt savu indiāņu sievu naftas naudas dēļ?
Pēc vairākiem gadiem viņu apžēloja par noziegumiem
un viņš atkal pārvācās uz Oseidžas apgabalu,
kur viņš savas atlikušās dienas pavadīja, dzīvodams treileru parkā kopā ar Baironu.
Padod alu, brāl.
Piešķilsi manu Lucky Strike?
Kad Mollija izšķīrās no Ernesta,
viņa ar savu jauno vīru Džonu Kobu dzīvoja rezervātā.
Viņa nomira no diabēta 1937. gada 16. jūnijā.
Viņas nekrologā vietējā avīzē bija vienkārši teikts...
"Mollija Kobas kundze, 50 gadus veca,
aizgāja mūžībā pulksten 23.00 trešdienas vakarā savās mājās.
Viņa bija tīrasiņu oseidža.
Viņu apbedīja Greihorsas vecajā kapsētā
blakus viņas tēvam, mātei,
māsām un meitai."
Slepkavības nebija pieminētas.
FILMAS PAMATĀ DEIVIDA GRENNA GRĀMATA
ROBIJA ROBERTSONA PIEMIŅAI
PATEICĪBĀ OSEIDŽU TAUTAI
UN GREIHORSAS, POHASKAS UN HOMINĪ APGABALU CILVĒKIEM
PIEMINOT DŽONU VILJAMSU
Tulkojusi Līva Trektere