‫בוקר טוב, ד"ר ז'וליו סזאר.‬
‫ד"ר ז'וליו!‬
‫מה שלומך, אדוני?‬
‫טוב לראות אותך, אדוני.‬
‫בוקר טוב, אדוני.‬
‫- מדד עולמי -‬
‫- מחיר זהב לאונקיה -‬
‫- צמיחת דיבידנדים -‬
‫- קבוצת מלון לינקולן -‬
‫- רכישת מניות בדולרים -‬
‫אדוני?‬
‫דוקטור, עשית את זה?‬ ‫-ניסיתי הכול.‬
‫אתה מתכוון לוותר?‬
‫עשיתי מה שיכולתי.‬ ‫אנחנו עושים את זה כבר שעות.‬
‫אתה פסיכולוג, תשכנע אותו לא לקפוץ.‬
‫הוא גם פסיכולוג. פסיכולוג בעל שם.‬
‫סלחי לי, בבקשה.‬
‫סלח לי.‬
‫אתה עולה לשם?‬
‫כן?‬
‫נתערב שהוא הולך למות.‬
‫תודה, ידידי.‬ ‫-היי, בוס!‬
‫תתרחק ממני.‬
‫אני הולך לקפוץ.‬
‫אני הולך להתאבד.‬ ‫-היי!‬
‫אני אוכל.‬
‫אתה יכול בבקשה לא להפריע לי?‬
‫כלומר, סליחה, רוצה ביס?‬
‫אתה משוגע?‬
‫הכול בסדר.‬
‫אם הוא יקפוץ, אודיע לכם. נשבע.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫נפטרתי מהם, עכשיו זה תלוי בך.‬
‫תקפוץ! זה לא מה שאתה רוצה?‬
‫אל תחשוב יותר מדי.‬
‫סמוך עליי, אם אתה רוצה להתנפץ, פשוט תקפוץ.‬
‫שם.‬ ‫-טוב, אני שומע את זה.‬
‫אנחנו בשידור חי מול בניין סן פבלו‬
‫שבו יש איש שרוצה לקפוץ מהקומה ה-21.‬
‫בכל ארבע שניות מישהו מנסה להתאבד.‬ ‫ידעת את זה?‬
‫עוד אחד.‬
‫עכשיו, זה מעניין, אדם אובדני‬
‫הוא רוצח.‬
‫איך קראת לי?‬
‫רוצח.‬
‫הוא הורג את עצמו ראשון, כמובן,‬
‫אבל בסוף הוא הורג את כל מי שעדיין בחיים.‬
‫המשפחה שלו…‬
‫הילדים שלו…‬ ‫-שתוק!‬
‫זה הבן שלך?‬ ‫-אמרתי לך לשתוק!‬
‫למה אתה כל כך כועס?‬
‫חשבתי שאני משוגע.‬
‫מה זה משנה מה אני אומר?‬ ‫ -בבקשה,‬
‫לך מכאן, תן לי לעשות…‬ ‫-את מה שאתה לא רוצה לעשות.‬
‫מה הן הדעות הפילוסופיות, הדתיות והמדעיות‬
‫שמאפשרות לך להגן על התאוריה‬ ‫שמוות הוא סוף הקיום?‬
‫אם אתה באמת הולך לקפוץ,‬ ‫כדאי לך להיות בטוח, נכון?‬
‫איפה שמעת את זה?‬
‫גוגל?‬
‫שמור על העיר שלך נקייה.‬
‫מוצא חן בעיניך?‬
‫תוכל לשאול אותו אם תרצה.‬
‫אבל אם אתה באמת הולך לקפוץ, אז אל.‬
‫זה עלול להכתים אותו.‬
‫אתה מתכוון לשפוט אותי לפי המראה שלי?‬
‫או בגלל הרעיונות שלי?‬
‫תראה אותך.‬
‫תקוע בכלוב הרגשי שלך.‬
‫עיוור לאומללות רבה משלך.‬
‫מי אמר שאתה לא יכול לשאת‬ ‫את משקל ההפסדים שלך?‬
‫אתה לא יודע מה הפסדתי.‬
‫ואתה לא יודע מה אני הפסדתי.‬
‫אני מכבד את הכאב שלך.‬
‫הוא רק שלך. זה הדבר היחיד שאתה יכול‬
‫באמת להרגיש כרגע.‬
‫ואני מעריץ את האומץ שלך.‬
‫אומץ?‬ ‫-כמובן!‬
‫תאר לעצמך לזרוק את עצמך מהגובה הזה,‬ ‫לרסק את הגוף שלך,‬
‫בתמורה ללילה שקט בבדידות של קבר.‬
‫צריך להיות ממש אמיץ.‬
‫אתה יכול להרגיש את הלב שלך פועם?‬
‫זה כמעט כאילו‬ ‫הוא עומד להתפרץ מהחזה שלך, נכון?‬
‫הוא צורח,‬ ‫מבקש ממך להפסיק להיות כל כך מרוכז בעצמך.‬
‫מה שזה לא יהיה שאתה מקווה למצוא שם למטה…‬
‫יש לך כמה ספקות כאן למעלה.‬
‫אין לי שום ספקות.‬
‫מה אתה באמת רוצה?‬
‫למות.‬
‫אנשים אובדניים לא רוצים להתאבד.‬
‫הם רוצים להרוג את הכאב שלהם.‬
‫אבל אם זה באמת מה שאתה רוצה, אז בבקשה.‬
‫ההחלטה שלך בלבד.‬
‫מה אתה?‬
‫פסיכולוג?‬
‫פסיכולוג? לא.‬
‫פסיכיאטר? אדם דתי?‬
‫כומר? כהן?‬
‫או שאתה סתם משוגע?‬
‫יכול להיות שזה.‬
‫אני משחק בנבחרת השגעון.‬
‫אני מוכר חלומות.‬
‫אני מוכר את מה שכסף לא יכול לקנות.‬
‫אומץ לחסר הביטחון.‬
‫ביטחון עצמי לבעל הפוביות.‬
‫שכל ישר לחסר הזהירות.‬
‫אם זה הלחיץ אותך,‬ ‫תאר לך מה היה אם באמת היית קופץ.‬
‫מה לגבי האובדניים?‬
‫מה?‬
‫מה אתה מוכר להם?‬
‫פסיק.‬
‫פסיק קטן.‬
‫כדי שהם יוכלו להמשיך לכתוב את הסיפור שלהם.‬
‫אפילו כשהעולם קורס עליהם.‬
‫אדוני?‬
‫הכול בסדר?‬
‫בסדר?‬
‫לא, ז'ורמה, לא הכול בסדר.‬
‫העולם קורס עלינו.‬
‫את לא רואה?‬
‫עכשיו תביאי את רוג'ר.‬
‫שמענו שהוא עוזב עכשיו.‬
‫ננסה לצלם בשידור חי.‬
‫אדוני, מה גרם לך לרצות לקפוץ?‬
‫ואתה, למה הצלת אותו?‬
‫אתה קרוב משפחה?‬
‫בהצלחה, חבר.‬
‫חכה לי.‬
‫חכה!‬
‫אני חושב שזו הייתה ההתעמלות השבועית שלי.‬
‫תודה.‬
‫תירגע.‬
‫הכול בסדר. זה נגמר.‬
‫תקשיב…‬
‫הבית שלי צנוע…‬
‫אבל זה מה שיש לי להציע.‬
‫תודה.‬
‫לאן אתה הולך עכשיו?‬
‫הביתה?‬
‫רק להלילה.‬
‫תוכל לנוח קצת, ומחר תוכל לעשות מה שתרצה.‬
‫זה רחוק?‬
‫הגענו.‬
‫איפה?‬
‫מה?‬
‫הבית שלך?‬
‫איפה הוא?‬
‫ברצינות?‬
‫כן.‬
‫כאן?‬
‫כאן.‬
‫אמרת שאנחנו הולכים לבית שלך.‬
‫איפה הבית שלך?‬
‫הבית שלי הוא העולם.‬
‫אני כאן. בוא.‬
‫בבקשה.‬
‫לא.‬
‫זאת המיטה שלך, אני לא יכול…‬
‫הלילה היא שלך.‬
‫בבקשה, אל תבוז להצעה שלי.‬
‫תודה.‬
‫לא קלטתי את שמך.‬
‫ז'וליו סזאר.‬
‫נעים להכיר, ז'וליו סזאר.‬
‫נעים להכיר.‬
‫ושלך?‬
‫בוס!‬
‫אתה בטח צמא.‬
‫משהו לא בסדר עם המים?‬
‫תתקשרי להייטור.‬
‫תירגע, מלון. הגענו מוקדם.‬
‫זה לא משנה.‬
‫- ז'ולייטה -‬
‫זה הוא?‬
‫לא.‬
‫מלון, ידידי! איזו הפתעה!‬
‫מה אני יכול לעשות?‬ ‫המטרות היו אופטימיות מדי, אנחנו במשבר.‬
‫זה לא תירוץ.‬
‫אתה מבטיח להשיג את המטרות האלה,‬
‫דולר ושישים למניה.‬
‫זה רק עשרה סנט פחות למניה.‬
‫המטרה הייתה דולר ושישים.‬
‫מלון, מה קורה?‬
‫אתה יודע‬ ‫שהסנטים האלה עולים לי מיליארדים, הייטור.‬
‫בלי רווח, השוק יאכל אותנו חיים.‬
‫אנחנו נגיע למטרה הזאת,‬
‫אני רק צריך זמן. אני…‬
‫לא קיצצת בהוצאות או הגדלת הכנסות.‬
‫מה רצית?‬
‫מלון, מה אתה הולך לעשות?‬
‫להפסיק את הייצור, לפטר את העובדים שלי?‬
‫אתה לא יכול, מדובר ביותר מ-1,500 משפחות.‬
‫מלון,‬
‫אנחנו חברים.‬
‫כן, אנחנו חברים.‬
‫החברים שלי חלשים.‬
‫אתה בחוץ.‬
‫בוקר טוב, ז'וליו סזאר.‬
‫ישנת טוב?‬
‫נראה לי.‬
‫אני לא בטוח.‬
‫אתמול עבר.‬
‫היום לפנינו, תוכל לעשות איתו כרצונך.‬
‫אני רעב.‬
‫גם אני.‬
‫אני מכיר מקום נהדר.‬
‫נעים להכיר, סופר אגו.‬
‫ברתולומאו.‬
‫אבל אתה יכול לקרוא לי "פה דבש",‬ ‫כי אני אוהב לשתות.‬
‫פה מה?‬ ‫-דבש. פה דבש.‬
‫איזה מין דבש זה?‬
‫אלכוהול.‬
‫באיזו שעה, בוס?‬
‫בקרוב, בתולומאו.‬ ‫-אז איפה זה?‬
‫איפה זה? אני רעב.‬
‫תירגע, בתולומאו. תירגע.‬
‫אתה מפורסם, סופר אגו.‬
‫- אדם מסתורי משכנע את ז'וליו סזאר,‬ ‫הפסיכולוג המפורסם, לא לקפוץ -‬
‫זה הסוף שלי.‬
‫ידידי…‬
‫אם הכול צריך להיות בסדר סביבנו‬ ‫כדי שנחווה קצת שמחה…‬
‫אז אנחנו עבדים לנסיבות.‬
‫זה נגמר.‬
‫אל תגזים.‬ ‫-להגזים?‬
‫אני פסיכולוג בעל שם.‬
‫היית הולך לפסיכולוג‬ ‫שניסה לקפוץ מהקומה ה-20 של בניין?‬
‫כן?‬
‫היית?‬
‫עשרים ואחת.‬
‫שיהיה.‬
‫אני מת.‬
‫יכול להיות יותר גרוע.‬
‫אתה מעדיף להיות במקומו?‬
‫מסכן…‬
‫נורא לאבד את אבא שלך ככה.‬
‫למה אתם כל כך מיואשים?‬
‫הייאוש לא מכבד את המתים.‬
‫האיש הזה, כמו כולנו כאן,‬
‫חי רגעים מדהימים.‬
‫בטוח שהוא…‬
‫בכה,‬
‫אהב, נכשל, הפסיד,‬
‫הצליח.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫היעדרותו מעציבה אתכם כי…‬
‫אתם נותנים לו למות‬ ‫במקום היחיד שבו הוא צריך להישאר בחיים.‬
‫בתוך כולכם.‬
‫מה עם הסימנים?‬
‫אילו סימנים האיש הזה השאיר ברגשות שלכם?‬
‫איפה הוא השפיע‬
‫על דרכיכם?‬
‫מה היו תגובותיו,‬ ‫שהותירו סימן בדרך בה אתם רואים את החיים?‬
‫אשכבה יכולה להיות מקום‬
‫לדמעות.‬
‫אבל היא צריכה, מעל לכול, להיות מקום‬
‫לשבח, להעלות זיכרונות.‬
‫מחווה לאדם שאיננו.‬
‫אז…‬
‫אני מבקש מכם.‬
‫ספרו לי…‬
‫ספרו לי מי האיש הזה.‬
‫ספרו לי מה הייתה המשמעות שלו בחייכם.‬
‫הוא היה איש טוב. ‬
‫הוא היה קשוח לפעמים, אבל הוא נהיה רגשני.‬
‫הוא היה נאמן.‬
‫הוא ידע, טוב מכל אחד אחר, איך להתאושש.‬
‫הוא נפל פעמים רבות, אבל הוא תמיד קם.‬
‫הוא היה…‬
‫החבר הכי טוב שלי.‬
‫אז תכבד את אבא שלך.‬
‫תכבד את אבא שלך בכך שתתמודד עם הפחדים שלך.‬
‫בכך שתהיה נדיב…‬
‫יצירתי, גלוי לב.‬
‫תחיה את חייך בחוכמה.‬
‫אם הוא היה יכול,‬ ‫אני בטוח שאבא שלך היה אומר,‬
‫"אל תוותר על החלומות שלך, בן."‬
‫אל תפחד מהדרך…‬
‫תפחד מלא להתקדם.‬
‫סלח לי, ידידי.‬
‫והבן שלך?‬
‫יש לך בן, נכון?‬ ‫-חשבתי שאנחנו הולכים לאכול משהו.‬
‫אני כבר אכלתי.‬ ‫-כן, ראיתי.‬
‫פה עצבני.‬
‫מי אתה?‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫מה, אתה לא יודע?‬
‫הבוס גאון. הוא…‬
‫מהפנט אנשים.‬
‫הוא לא מפנט אף אחד.‬
‫זו השיטה הסוקרטית?‬
‫טכניקת חקירה פילוסופית‬
‫שמובילה את האדם‬
‫לתהליך של הרהור וגילוי‬
‫של הערכים שלהם עצמם?‬
‫מספר שאלות שחושפות את הסתירות‬
‫בדרך שבה האדם חושב.‬
‫מי אתה?‬
‫באמת.‬
‫אולי כדאי שתשאל את עצמך מי אתה,‬ ‫ז'וליו סזאר.‬
‫למה שלא תבוא איתנו?‬
‫אנחנו יכולים לנסות להבין את זה יחד.‬
‫עצור, ילד!‬
‫היי, ילד!‬
‫תפסו אותו!‬
‫בוס?‬
‫חכה, ילד. בוא הנה, חכה. תירגע.‬
‫תירגע, ילד. תפסיק.‬
‫תפסיק.‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-תירגע.‬
‫תודה. עכשיו תן לי אותו.‬
‫רק רגע, בבקשה.‬
‫גברת, את בטוחה לגבי זה?‬
‫הוא גנב את התיק שלי.‬
‫תשחרר את הילד.‬ ‫או שאתה רוצה שאעצור גם אותך?‬
‫כולנו כבר תקועים במערכת החברתית הזאת.‬
‫סליחה?‬ ‫-בוס,‬
‫לא כיף בכלא. תאמין לי.‬
‫תן לו ללכת.‬
‫הראשון שנהנה ממחילה‬
‫הוא זה שסלח.‬
‫לא זה שסלחו לו.‬
‫הוא מבוגר מספיק כדי להיות הנכד שלך, נכון?‬
‫בעצם לא חשוב.‬
‫סליחה?‬
‫אני מצטער.‬
‫תודה.‬
‫את עומדת להאמין לזה?‬
‫הוא גנב, פושע.‬
‫והאיש הזה? עם הזקן הזה.‬
‫הוא נראה משוגע.‬
‫בהצלחה, בני.‬
‫כולכם משוגעים.‬
‫חלום הכנות.‬
‫אתה רעב, ילד?‬
‫אני מזמין.‬
‫היי, היי…‬
‫תפסיק לבהות, חבוב.‬
‫תודה.‬
‫אז ככה אתה שורד?‬
‫קיבוץ נדבות?‬
‫לפעמים.‬
‫כן…‬
‫אני יכול לעזור לך.‬
‫אתה?‬
‫להשיג את חלום הידע-העצמי? לא.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אז תתייחס לזה‬ ‫כאל התאוריה הפסיכולוגית העזה ביותר בחייך.‬
‫מה יש לך להפסיד?‬
‫לכל אחד מגיעה הזדמנות שנייה, ז'וליו סזאר.‬
‫בואו!‬
‫קדימה! מהר!‬
‫מה קורה?‬
‫אני יודע.‬ ‫-מה?‬
‫אני מכיר כמה אנשים.‬
‫איזה אנשים?‬ ‫-הם יוכלו לעזור. הם גרים קרוב.‬
‫אתה מדבר על רוצחים שכירים, בוס?‬
‫בוא.‬
‫מי היו האנשים האלה?‬
‫סיפור ארוך.‬
‫אנחנו יכולים לעזוב עכשיו, נכון?‬
‫אחר צהריים טובים. מה שלומך?‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫גבירותיי ורבותיי…‬
‫המוזיקאי הדגול, ז'וליו סזאר.‬
‫אני אתן לכם לאלתר שיר בשבילם.‬
‫סליחה? מה?‬
‫עשה כדבריי, ז'וליו סזאר. תאלתר עבורם שיר.‬
‫בהצלחה. קדימה.‬
‫מה עושים עכשיו?‬
‫מה זאת אומרת? הוא רציני?‬
‫אני…‬
‫אחת, שתיים, שלוש ו…‬
‫שלום, ידידתי.‬
‫הבאתי כמה חברים היום.‬
‫הם מעודדים את כולם. את שומעת אותם?‬
‫נורא, נכון?‬
‫יום ביומו, ידידתי.‬
‫יום ביומו.‬
‫היי.‬
‫תקשיבי, ז'ורמה.‬
‫את שומעת את זה?‬
‫ידעת שזה עומד לקרות, נכון?‬
‫אנשים לא מתים כשליבם מפסיק לפעום.‬
‫הם מתים כשאיכשהו…‬
‫הם כבר לא מרגישים חשובים.‬
‫כל חלון הוא משפחה.‬
‫הפסדים…‬
‫דמעות, חלומות…‬
‫איזה מהם יהיה החלון שלך, ז'וליו סזאר?‬
‫שלי?‬
‫למה אתה לא חוזר הביתה?‬
‫למה אתה לא חוזר לשלך?‬
‫למשפחה שלך?‬
‫הייתה לי משפחה.‬
‫אני חושב עליהם בכל יום.‬
‫אבל אתה יכול לחזור, נכון?‬
‫אני לא יכול.‬
‫כן.‬
‫אני יכול, אבל אני מעדיף שלא.‬
‫הם יהרגו אותי.‬
‫מה איתך, ילד?‬
‫מה גרם לך לגשת לחלון בקומה ה-21?‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬
‫ז'וליו?‬
‫מה עשית לי?‬
‫שום דבר שלא היה כבר בתוכך.‬
‫ז'ואאו.‬
‫ז'ואאו הוא שמו של בני.‬
‫ז'ואאו.‬ ‫-כן.‬
‫תמיד חשבתי…‬
‫תמיד רציתי שהוא יהיה הכי טוב.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫בבית הספר, בכדורגל.‬
‫בהכול.‬
‫הכי טוב.‬
‫והוא היה מנסה ומנסה‬
‫וזה מעולם לא הספיק‬
‫לי.‬
‫זה מעולם לא הספיק לי.‬
‫הבן שלי לא הבין.‬
‫הוא היה רק ילד, הוא לא הבין.‬
‫עכשיו הוא התבגר,‬
‫והוא ויתר עליי.‬
‫או שאני ויתרתי עליו, אני לא בטוח.‬
‫בעצם ויתרנו זה על זה.‬
‫ואני כבר לא מכיר את הבן שלי.‬
‫בטח שאתה כן.‬
‫אני כבר לא יודע כלום.‬
‫אבל זו נקודת התחלה מצוינת, ידידי.‬
‫כן.‬
‫אולי.‬
‫אני…‬
‫אף פעם לא אמרתי לו איך אני מרגיש.‬
‫למה שלא תגיד עכשיו?‬ ‫-זה מה שאני עושה, לא?‬
‫תגיד לו.‬
‫אני לא מוכן.‬
‫זה בסדר.‬
‫דרך ארוכה עוד לפנינו.‬
‫האומה הזאת חולה.‬
‫הצורך הנוירוטי בכוח מטמא את המעמד הפוליטי.‬
‫זה היה בחודש שעבר באירוע בחסותנו.‬
‫היחידים שראויים לכוח‬
‫הם אלה שלא רוצים בו.‬
‫תראו את ההעלאות האחרונות.‬
‫משהו שנראה כמו אירוע חד-פעמי‬
‫הופך לכוח לא ייאמן.‬
‫אדם חסר בית, שדרכו לראות את העולם‬
‫מקבלת אלפי עוקבים בכל יום.‬
‫בסרטון האחרון הוא תוקף את ההשקפה הצרכנית‬
‫ואת עולם התאגידים. וזה נהיה ויראלי‬
‫ומעלה את המודעות.‬
‫אנשים הפכו חסרי מעצורים‬
‫מול המכשירים שלהם,‬
‫אבל לא מול אנשים אמיתיים.‬
‫מעל מיליון צפיות ביומיים.‬
‫יש עוד.‬
‫עולם האופנה לא נוצר כדי לקדם‬
‫את רווחת החברה.‬
‫זה היה אתמול,‬ ‫כשהשקנו את מגזין האופנה שלנו.‬
‫אז למה הוא הורס את ההערכה העצמית של נשים?‬
‫למה אין נשים שמנמנות בתצוגות אופנה?‬
‫נשים עם אף גדול?‬
‫אתם לא מתייחסים לזה ברצינות, נכון?‬
‫זה לא הן…‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫תראה מה המשוגע הזה עושה לתדמית של החברה.‬
‫הוא מנסה להפיל אותנו.‬
‫שמעו, לדעתי זה אישי.‬
‫אנחנו התאגיד המסחרי‬ ‫הגדול ביותר באמריקה הלטינית.‬
‫הגדול ביותר בעולם.‬
‫מה שהקבצן הזה חושב על קשיי העולם ‬
‫לא משפיע עלינו בכלל.‬
‫הוא פופולרי מאוד, רוג'ר.‬
‫בתי הספר‬
‫צריכים לחנך לחשיבה ולא לחזרה.‬
‫עלינו לחיות את החלום להיות אמיצים, רבותיי.‬
‫וזה לא רק באינטרנט. תראה את זה, רוג'ר.‬
‫רוג'ר, זה לא יחזיק מעמד שבוע.‬
‫כל העיתונות רודפת אחרי הקבצן הזה.‬
‫הם רוצים לראיין אותו.‬
‫הם קוראים לו…‬
‫מוכר החלומות.‬
‫- אנחנו מוכרים חלומות -‬
‫בחברה דמוקרטית לא מגיע לאף אחד להיות עבד.‬
‫אף אחד.‬ ‫-אני מעריך את הדאגה שלכם.‬
‫אבל אני כבר מטפל בזה.‬
‫זה רק עניין של זמן.‬
‫הבעיה היא‬ ‫שאנשים רוצים לשמוע מה יש לו לומר.‬
‫אנשים?‬
‫אילו מין אנשים?‬
‫כל מיני אנשים.‬
‫מה קרה להרצאה עם המוכר?‬
‫איפה האודיטוריום?‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫הגענו.‬
‫זה כאן?‬
‫אבל זה בית קברות.‬
‫בואו אחריי, בבקשה.‬
‫אני שואל מי מכם…‬
‫יהיה האיש העשיר ביותר בבית הקברות.‬
‫בבית הקברות?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫אל תפחדו.‬
‫אני בטוח שרבים מכם באו לכאן בחיפוש‬
‫אחר הארה, בשביל העסק שלכם.‬
‫אני צודק?‬
‫שיטות מנהיגות חדשות.‬
‫יש לי נדבה מוכנה עבור כל אחד מכם.‬
‫הן מפוזרות סביבכם.‬
‫המצבות.‬
‫אתם יכולים להתחיל.‬
‫אז אני אתחיל.‬
‫לזכר בעלי הטוב והמתוק.‬
‫לאבי היקר.‬
‫לאחי הבלתי נשכח.‬
‫תסתכלו היטב.‬
‫בטוח שתמצא את המדריך למנהיג הטוב ביותר.‬
‫המערכת מרסקת חברות שאינן יעילות מספיק.‬
‫נכון?‬
‫שהן חסרות חשיבות.‬
‫שום דבר מזה.‬
‫המערכת לא מרסקת את החברות.‬
‫היא מרסקת את המנהיגים שלהן.‬
‫אני יודע כמה עולה הצלחה עסקית.‬
‫אולי כמוכם, גם אני הייתי איש עסקים.‬
‫אולי כמו רבים מכם,‬
‫גם לי היה פרארי.‬
‫לבוס יש פרארי.‬
‫הייתי זהיר מאוד כשבחרתי אתכם‬
‫להרצאה שלנו.‬
‫רציתי את הטובים ביותר.‬
‫המצליחים ביותר.‬
‫החזקים ביותר.‬
‫והנה אתם.‬
‫לא קשה לזהות את המאפיינים‬ ‫של אנשי העסקים המצליחים ביותר.‬
‫מי כאן סובל מכאבי ראש?‬
‫תרימו יד בבקשה.‬
‫כאבי שרירים?‬
‫מי מכם מתעורר כבר מותש?‬
‫מי סובל מבעיות שעדיין לא קרו?‬
‫מי כאן מתקשה לסבול‬
‫אנשים איטיים?‬
‫מי מתפוצץ בגלל בעיות קטנות?‬
‫לפי המבט על פניכם,‬ ‫אני רואה שכולכם מצליחים מאוד.‬
‫אתם האליטה של החברה.‬
‫אז למה איכות חייכם איומה כל כך?‬
‫איפה האושר שהמערכת הבטיחה לאלה שמגיעים‬
‫לשיא הקפיטליזם?‬
‫הסוד להצלחה…‬
‫הוא להשיג את מה שכסף לא יכול לקנות.‬
‫השתגעת?‬
‫יש לך מושג כמה יכולנו להרוויח מההצעה הזאת?‬
‫תמיד צעד אחד קודם, מלון.‬
‫צעד אחד קודם, אתה יודע את זה.‬
‫לא הייתה לך זכות לוותר על התחרות‬
‫בלי לדבר איתי קודם.‬
‫אולי זו הקבוצה שלך,‬ ‫אבל אני זה שמנהל את החברה הזאת.‬
‫בלי לדבר איתך קודם?‬ ‫-כן.‬
‫לא הייתה לך זכות.‬
‫מי אתה חושב שאתה?‬
‫סליחה?‬
‫אתה רוצה לעשות את העסקאות שלך‬ ‫למעילת כספים מחברות?‬
‫להתרועע עם הפוליטיקאים האלה.‬
‫אתה מנסה לרמות אותי?‬
‫להוציא אותי טיפש?‬
‫לבגוד בבחור היחיד שנתן לך הזדמנות,‬ ‫שסמך עליך מההתחלה?‬
‫נהדר.‬
‫תוציא אותי טיפש, תבגוד בי.‬
‫אבל תעשה זאת כמו שצריך.‬
‫השתגעת?‬
‫אני היחיד בחברה שעדיין בוטח בך.‬
‫ראיתי את הפעילות.‬
‫ראיתי את החשבונות החבויים.‬
‫אילו חשבונות?‬
‫זה מזויף לגמרי, מלון.‬
‫זה מזויף.‬
‫בשם אלוהים, כל מי שרואה…‬ ‫-זה ייקח‬
‫חודשים לתקן את הבלגן שעשית. חודשים.‬
‫לא, אתה לא מבין. זה…‬
‫תכננתי לספר לך, כי…‬
‫סלחו לי.‬
‫ז'ורמה…‬
‫הם כאן. ‬
‫תודה, ידידתי.‬
‫תכננת לספר גם למבקרי המס, רוג'ר?‬
‫כי אני חושב שהם כבר יודעים.‬
‫תמיד תמיד צעד אחד קודם, נכון?‬
‫אידיוט.‬
‫- ביאטריס:‬ ‫זה כבר התחיל. אתה בא??? -‬
‫אני אנסה לפתור את זה.‬
‫תודה, מלון.‬
‫ואחרי זה, סיימת.‬
‫- ביאטריס -‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫- מלון לינקולן‬ ‫אב ובעל מסור -‬
‫- 1965-2011 -‬
‫אימא?‬
‫לכי לישון, מתוקה.‬
‫לכי לישון.‬
‫- מלון לינקולן קורפ. -‬
‫אבא?‬
‫פספסת את זה, אבא.‬
‫לאבא הייתה התחייבות.‬
‫חיכיתי לך.‬
‫אני יודע, ז'ולייטה.‬
‫אבא מבטיח ש…‬ ‫-אתה תמיד מבטיח.‬
‫תוכלי לתת לאבא עוד הזדמנות?‬
‫היי, מאסטר.‬
‫מאסטר.‬
‫לפעמים גם אני מתעורר עייף,‬
‫יש לי כאבי ראש ותראה,‬
‫אני מקריח. אפשר לראות, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫גם לי מגיע לקבל פרארי?‬
‫כן?‬
‫רוצו!‬ ‫-קדימה!‬
‫מאסטר, אתה בסדר?‬
‫דימאס?‬
‫הלו. כן?‬
‫נהדר.‬
‫ו?‬
‫מה מצבו?‬
‫מצבו לא טוב.‬
‫הם מטפלים בו.‬
‫מה איתך?‬
‫לך הביתה, ז'וליו סזאר.‬
‫המשפחה שלך זקוקה לך.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אתה לא יודע שום דבר על החיים שלי.‬
‫אתה לא יודע שום דבר על שלי.‬
‫נראה לך שתוכל לעשות את זה?‬
‫לברוח מעצמך לשארית חייך?‬
‫אתה רק צריך להסתכל במראה.‬
‫אתה לא מסוגל.‬
‫אני יודע.‬
‫תחזור הביתה.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-זה הבית שלי.‬
‫אל תהיה מגוחך.‬ ‫-איפה ז'ואאו?‬
‫צא מכאן!‬ ‫ -אני רק צריך…‬
‫אני צריך לדבר עם ז'ואאו.‬
‫הוא לא כאן.‬ ‫-אל תשקרי לי.‬
‫הוא לא כאן, ז'וליו סזאר.‬
‫משהו קרה לז'ואאו?‬
‫תגידי לי. משהו קרה לבן שלי?‬
‫היית צריך לקפוץ.‬
‫היית צריך לקפוץ, מניאק.‬
‫אני רק צריך לדבר עם הבן שלי.‬
‫איפה הוא?‬
‫הבן שלך נעלם.‬
‫יש ראיות לכך שהילד היה קורבן לתקיפה‬
‫ולא נקלע לירי.‬
‫אבל הוא לא היה המטרה.‬
‫המטרה הייתה המהפכן החברתי‬
‫שהרבה אנשים קוראים לו מוכר החלומות.‬
‫צילומי אבטחה של תחנת דלק‬
‫מראים תמונות של האיש כמה שעות לפני המתקפה.‬
‫המשטרה חושבת שייתכן שזו קנוניה.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫היי, אדוני.‬
‫היי!‬
‫מי את?‬
‫מה את רוצה?‬
‫יש לי הצעה לאיש שאתה חסיד שלו.‬
‫מוכר החלומות.‬
‫אני לא יודע כלום, בסדר?‬
‫שמעתי שהוא גר כאן.‬
‫אה.‬
‫אם את רוצה הרצאה, ‬
‫סמינר, סדנה, הוא כבר לא עושה את זה, בסדר?‬
‫הוא לא רוצה להיות גורו של אנשי עסקים יותר.‬
‫זה לא זה.‬
‫אני צריכה דקה מזמנך.‬
‫אין סיכוי.‬ ‫-למה לא? זו מחווה.‬
‫מחווה?‬ ‫-כמו מחווה.‬
‫זה בתוכנית טלוויזיה.‬
‫אין צנזורה, אין תסריט,‬ ‫תוכל להגיד מה שתרצה.‬
‫כבר אמרתי לא.‬ ‫-מיליוני אנשים ישמעו אותך.‬
‫דימאס יכול היה למות בגללי.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫כן. אז למה שלא תדווח על האנשים האלה?‬
‫ככה הם יעזבו אותך בשקט.‬
‫מצבו השתפר?‬
‫הוא יהיה בסדר.‬
‫הוא ילד חזק.‬
‫אני הקשבתי לך.‬
‫אתה יכול להקשיב לי לשם שינוי?‬
‫אמרתי לא.‬
‫זה יהיה טוב להרבה אנשים.‬
‫עבור מאות, אלפי אנשים.‬
‫אנשים עם דיכאון, חרדה,‬
‫אנשים אובדניים.‬
‫הבן שלי.‬
‫אתה רוצה לדעת למה עליתי לקצה?‬
‫כי נכשלתי.‬
‫אני. מומחה לבריאות הנפש.‬
‫עם השחצנות שלי,‬
‫האנוכיות שלי,‬
‫לא הצלחתי להציל את בני.‬
‫אני.‬
‫אתה…‬
‫אתה יכול, עם המילים שלך…‬
‫לעשות…‬
‫אתה יכול לעשות את זה.‬
‫אתה חייב לעשות את זה.‬
‫זה כבוד גדול, אדוני.‬
‫15 דקות לשידור החי‬
‫בטלוויזיה הארצית.‬
‫תאמין לי.‬
‫פשוט תגיד מה שצריך להיאמר.‬
‫צעד אחד קודם, ידידי.‬
‫תמיד צעד אחד קודם.‬
‫מה שלומך, רוג'ר?‬
‫אתם מכירים?‬
‫מוכנים, רבותיי?‬
‫גבירותיי ורבותיי, אחר צהריים טובים.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫בעונג רב‬
‫אנחנו מציגים בפניכם‬
‫את האדם המורכב והחדשני ביותר‬ ‫שיצא מהחברה הזאת‬
‫בעשרות השנים האחרונות.‬
‫גבר שבלי כרטיס אשראי,‬
‫בלי צוות שיווק,‬
‫בלי כסף ותארים חברתיים‬
‫הצליח להשיג את היוקרה‬
‫שהרבה פוליטיקאים עם כל המערכת הציבורית‬
‫לא השיגו.‬
‫תהילה שהמפורסמים המצליחים ביותר מקנאים בה.‬
‫תשמעו, סנסציה אינטרנטית.‬
‫תראה את זה, סופר אגו. הבוס ראוי לזה.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫אני מציג בפניכם‬
‫את מוכר החלומות.‬
‫רבים…‬
‫משתווים בפני מלכים…‬
‫בגלל הכוח שלהם.‬
‫אחרים…‬
‫משתחווים בפני מיליונרים…‬
‫בגלל הכסף שלהם.‬
‫ואחרים…‬
‫משתווחים בפני מפורסמים…‬
‫בגלל התהילה שלהם.‬
‫אני…‬
‫בענווה רבה…‬
‫משתחווה בפניכם.‬
‫אני לא ראוי למחווה הזאת.‬
‫מה זאת אומרת, לא ראוי?‬
‫ברור שאתה ראוי‬
‫למחווה הזאת.‬
‫המסך הגדול.‬
‫המחווה מתחילה עכשיו.‬
‫מה זה?‬
‫אתה יכול לאשר שהאיש בסרטון הוא אתה?‬
‫מאסטר.‬
‫מאסטר מניפולטור, גבירותיי ורבותיי.‬
‫עם יותר מעשרה מיליון עוקבים.‬
‫האיש הלא מוסרי הזה‬
‫הפך להיות מוצלח ומפורסם כל כך,‬ ‫בפרק זמן כה קצר,‬
‫כי הוא…‬
‫חולה נפש.‬
‫טוב מאוד.‬
‫עכשיו תדבר על חסידיו.‬
‫וחסידיך?‬
‫יש לכם מה לומר?‬
‫הפסיכולוג הנודע ז'וליו סזאר למברט.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫פרופסור באוניברסיטה.‬
‫תגיד בכנות, דוקטור,‬
‫מה התלמידים שלך היו אומרים‬ ‫אם הם היו יודעים שבילית את הימים האחרונים‬
‫בהליכה אחר סכיזופרן?‬
‫אתה מתכוון להמשיך לעשות צחוק מעצמך?‬
‫סליחה, לא שמעתי, כן?‬
‫מובן שלא.‬
‫תגיד משהו, מאסטר.‬
‫דבר.‬
‫אני אדם פסיכוטי.‬
‫אני משוגע.‬
‫מופרע בנפשי.‬
‫אולי.‬
‫אולי אני כל הדברים האלה.‬
‫כל הדברים האלה ועוד.‬
‫כולנו קצת משוגעים.‬
‫אני הפסיכופט‬ ‫שמאשים את החולי במערכת החברתית‬
‫שיוצרת אנשים חולים,‬
‫בשביל חברה חולה.‬
‫הסיכון בחיפוש אחר הצלחה‬
‫הוא לשכוח את הטעם בדברים הקטנים.‬
‫ברגעים הקטנים.‬
‫שברירי רגע.‬
‫הבטחות.‬
‫אל.‬
‫הבטחות נועדו לקיום.‬
‫אני חייב לענות.‬ ‫-לא.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫מה שאתה צריך…‬ ‫-רק רגע.‬
‫מה קורה?‬
‫לא.‬
‫אין מצב.‬
‫אימא…‬
‫מתוקה, אני…‬ ‫-אני קובע פגישה.‬
‫כן, עכשיו.‬
‫כמובן.‬
‫ביי.‬
‫אבא, אני ואימא מעדיפות לחכות לך.‬
‫לא, ממש לא.‬
‫אבל אבא…‬ ‫-אתן צריכות ללכת עכשיו.‬
‫נסיעה טובה.‬
‫העבר שלי הוא המענה שלי.‬
‫הוא לא מאפשר לי לחזור.‬
‫למעשה, כולנו בוגדים.‬
‫אנחנו בוגדים בחלומות שלנו.‬
‫בסופי השבוע שלנו.‬
‫חופשות.‬
‫ומעל לכול…‬
‫אנחנו בוגדים בזמן שבזבזנו.‬
‫כשהיינו צריכים להיות עם האהובים שלנו.‬
‫את החזה שלי חוסמים‬
‫כל הנשיקות והחיבוקים שלא יכולתי לתת.‬
‫השיחות שלא היה לי זמן אליהן.‬
‫באותו היום…‬
‫מת האיש שהעריך את הדברים הטריוויאלים,‬
‫האיש שבז לדברים המהותיים.‬
‫באותו היום, מלון לינקולן מת.‬
‫אני לא יכול לחזור בזמן.‬
‫אבל אני יכול להתחיל מחדש.‬
‫מאסטר.‬
‫לא ידעתי.‬
‫אני מצטער.‬
‫בגדתי בך.‬
‫התעלמתי ממך.‬
‫לא בגדת בי, ז'וליו סזאר.‬
‫בגדת בעצמך.‬
‫אחרי שחשבו שהוא מת,‬
‫ועם הון שמוערך ב-50 מיליארד דולר,‬
‫איש העסקים מלון לינקולן,‬
‫היה האיש השלישי העשיר ביותר‬
‫ברשימת פורבס ב-2013.‬
‫הוא הבעלים של יותר מ-200 חברות,‬ ‫ביניהן חברות תעופה,‬
‫בנקים, בתי אופנה, חברות טכנולוגיה‬ ‫וחברות בנייה.‬
‫השעה 14:43,‬
‫בחלק אחר של העיר, סיפור נוגע ללב.‬
‫זה צילום בשידור חי.‬
‫אל תתקרב אליי.‬
‫אבא?‬
‫עוף מכאן! לך מכאן!‬
‫אני יודע איך אתה מרגיש.‬ ‫אל תעשה את זה, בן.‬
‫אל תקרא לי "בן".‬
‫אתה יודע איך אני מרגיש?‬
‫כאן? עכשיו?‬
‫כן?‬
‫לא!‬
‫אתה חושב שאין לי אומץ לעשות את זה?‬
‫תן לי את היד שלך.‬
‫לא אכפת לי מה אתה חושב.‬
‫לא אכפת לי מכלום. אני רוצה ללכת.‬
‫אני רוצה ללכת.‬
‫אני רוצה להיעלם.‬
‫תן לי את היד שלך, בן.‬
‫בבקשה.‬
‫לא אתן לך יד, לא אתן לך כלום.‬
‫אני לא רוצה להמשיך להיות לך לנטל.‬
‫מעולם לא היית נטל.‬ ‫-לא התכוונת לקפוץ?‬
‫לא התכוונת?‬
‫לקפוץ?‬
‫לא.‬
‫לא התכוונת.‬
‫אתה גבר מושלם. ‬
‫גבר מושלם לא היה מרשה לעצמו להיות פגום,‬
‫זה כל כך גרוטסקי.‬
‫זה מה שאני בשבילך.‬
‫כישלון.‬
‫טעות.‬
‫מעולם לא ראיתי בך טעות.‬
‫אף פעם.‬
‫אני הטעות, לא אתה.‬
‫מעולם לא עשית משהו לא בסדר.‬
‫בוא נצא מכאן.‬ ‫-מעולם לא עשיתי משהו לא בסדר.‬
‫ז'ואאו, בוא הנה!‬
‫אכזבתי אותך בכל פעם, נכון, אבא?‬
‫תירגע, זה לא יהיה שונה הפעם.‬
‫אל תגיד את זה. סלח לי.‬
‫סלח לי, בן. תן לי הזדמנות.‬
‫אין עוד הזדמנויות.‬
‫אל תגיד את זה, אתה לא יכול…‬ ‫-לא נשאר כלום.‬
‫ז'ואאו.‬
‫ז'ואאו, תסתכל עליי. ז'ואאו.‬
‫תן לי את היד שלך, בוא נלך מפה.‬
‫ז'ואאו, בחייך, בן.‬
‫ז'ואאו.‬
‫אני אקפוץ ראשון.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-שאני אקפוץ ראשון.‬
‫אני לא רוצה לחיות בלעדיך.‬
‫אל תהיה טיפש.‬
‫רגע!‬
‫אנחנו רק צריכים זמן, בן.‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫אין דבר שתוכל לעשות בשבילי.‬ ‫-אבל יש.‬
‫פסיק.‬
‫אני יכול למכור לך פסיק,‬
‫כדי שתוכל להמשיך לכתוב את הסיפור שלך.‬
‫אפילו כשהעולם קורס‬
‫עליך.‬
‫אני קניתי פסיק.‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬