- Det låter rart i mikrofonen. - Vil du synge?
Nei, jeg vil bare være forberedt.
Du er tidlig ute! Det skal ikke se ut sånn. Alt er av beste merke.
Vi skal ha vannflasker på søylene, og en kvinne går rundt og småprater.
Jeg har store nyheter. Er du klar? Ikke vær redd, det er noe bra.
- New York Magazine. - Nei!
Ikke gjør det. Redaktørene elsket ideen din. De vil trykke det snarest.
Herregud! Jeg er blind, jeg har for mye å gjøre.
Jeg tuller, men jeg må jobbe.
Allannah, du må bare ta øverst.
Ellers blir det fingeravtrykk. Bare øverst.
Ingenting ble stjålet. Ingenting var engang flyttet.
Det må være en proff som skrev lappen.
Du har to alternativer: Enten gjør du som de sier, og slutter å lete.
Eller så fortsetter du å grave.
Jeg kan ikke bare slutte.
Sånn skal det låte.
- Skal vi sjekke sekten? - Det har jeg alt gjort.
- Gikk du igjennom søppelet deres? - Nei.
Hvis man vil vite hva noen driver med, må man se på hva de kaster.
- Det er ungen fra fisketuren. - Prestens sønn.
- Og hvem er det? - Vi var elskere. Zack!
Kan du ta fram den siste versjonen av lysbildene, som jeg ba deg om?
Originalversjonen, som jeg ba om!
Jeg beklager. Vi hadde et forhold. Nå er jeg singel, og det er rart.
- Jeg forstår. - Er du singel?
Ja.
Her sitter vi. To single menn.
- Jeg har et viktig spørsmål. - Ok.
- Hvorfor vann? - Oi.
Det politiske svaret er: noen må ta tak i det.
Men det virkelige svaret, hvis jeg skal være ærlig, er skyldfølelse.
Føler du at du kan snakke om det?
Om øyeblikket da mor fikk vite at sønnen hennes hadde lymfom?
Eller da jeg innså at det andre året på videregående kunne bli det siste?
Ja, jeg kan snakke om det.
Men jeg prater heller om da jeg innså at det er flere enn jeg som lider.
Gid jeg hadde forstått det før.
Kan du fluffe det til litt mer?
- Hei, Dunky! - Får vi være alene et øyeblikk?
- Hva er det? - Scenen din var kjempebra. Flott.
Garcia skal jo konfrontere seriemorderen.
Ja. Jeg ser veldig fram til det.
Jeg vil at du skal være forberedt på at Garcia dør da.
Hva? Unnskyld, sa du at jeg skal dø?
Det er dit historien er på vei. Kippy foreslo det.
- Kippy? - Vi likte det.
Det føltes bare logisk.
Jeg som trodde at jeg var en kjempegod skuespiller.
Det er du. Men i serien må du dø.
Er det noen fagforeningsrepresentant jeg kan snakke med?
Eller kan jeg gjøre en ny audition, eller noe?
Det er ingenting å diskutere, Portia. Jeg beklager.
Jeg legger igjen dette her.
- Pokker. Hva gjør vi nå? - Hvor langt vil du gå?
Gjør det.
- Pia? - Dory! Du er tilbake.
- Hva gjør du her? - Det er så godt å se deg.
Hvorfor skurer du gulvet med en tannbørste?
Jeg ville gjøre det for Edwin. Vil du treffe Brick?
Nei. Jeg tror jeg glemte lommeboka her i går. Vi ville sjekke...
- Vi? Har du noen med deg, Dory? - Nei. Jeg mente ikke...
Unnskyld at jeg forstyrret. Ha en fin dag!
Edwin! Brick! De tar søppelet vårt!
Skynd deg!
- Hva er dette? - Kjæresten min skrev det.
Vi ville si at vi hadde innbrudd i går. Vi skrev på spansk også.
Dere bør skaffe et våpen.
- Jeg har et balltre. - Jeg har noe bedre.
Mor.
- Jeg glemmer at du har nøkkel. - De dreper Garcia, rollefiguren min.
- Jeg trodde du mente et menneske. - De sparker meg fra serien.
- Hva har du gjort? - Ikke noe, de elsker meg.
Hold opp. Hvis de likte deg, ville de ha beholdt deg.
Tv er ikke sånn, mor! Forfatterne har en historie å fortelle.
Iblant dreper de karakterene folk elsker mest.
Hvis du forsvarer dem, vet jeg ikke hva du vil at jeg skal si.
- Jeg hadde håpet på medfølelse. - Stakkars deg!
Karakteren din var jo helt ulogisk.
Du er en privilegert hvit person som spiller en illegal innvandrer-
-som får jobb hos New York-politiet.
Du stjeler fra latinamerikanerne.
Så du?
Jeg begynner å føle meg udugelig.
I detektivarbeid støter man på mange blindgater.
Man sitter i bilen i 15 timer i strekk, lei av dårlig kaffe.
Man vil gi opp-
- og tenker på at far ville at man skulle overta familieforetaket.
Og så pang! Plutselig kommer man på det.
Man finner puslespillbiten som gjør at den vesle jenta kommer hjem.
Da husker man hvorfor man gjør dette.
At det er greit å være en ensom ulv.
- Det var litt teit, unnskyld. - Nei, da. Det er kjempefint.
- Vil du ha en øl til? - Ja.
Her.
Gud!
Hvorfor har du en strømpistol?
Tante trodde at livet hennes var i fare. Men nå er hun død.
- Ikke rør tingene mine. Hva gjør du? - Elpistolen er verdt 500 dollar.
Så jeg tar enten noe stort av samme verdi, eller flere småting.
Nei. Ta den tilbake. Jeg kjøpte tingene mine fordi jeg vil ha dem.
- Jeg liker ikke denne. - Nei, vi gjør dette.
Hva kostet denne? Jeg kan ha den når jeg endelig treffer faren min.
Gud... Legg den tilbake, den er Dorys.
Du må ikke se bort. Det er bare pupper.
Jeg vet at jeg ikke må. Jeg vil ikke se brystene dine.
Se. Snu deg.
Hvem er penest, jeg eller kjæresten din?
Dere har en viss sjarm, begge to.
Ta den av, er du snill.
- Ok. - Gud...
Vi hos Pour leverer rent vann i landsbyer i Uganda.
Med din hjelp kan vi forandre Afrikas landskap for framtiden.
Alle snakker vi vennskapets språk. Takk for din støtte!
Takk skal dere ha! Oi!
Unnskyld. Man skulle tro at jeg aldri har stått på en scene. Det har jeg.
Jeg var Mackie for 13 år siden i "Tolvskillingsoperaen" på gymnaset.
Det jeg vil si, er at du bør føle skyld når du drikker vann.
Alvorlig talt, vi trenger hjelp. Det gjør vi virkelig.
Vi hadde penger til denne kvelden.
Men i kveld må vi få inn nok penger-
- til å gjøre rent vann i Afrika til virkelighet.
Da kjører vi. Invester i Pour!
- Nei, det teller ikke! - Jeg traff.
- Nei, føttene var over streken. - Det er ingen strek.
- Det teller ikke. - Skal vi fortsette å jobbe?
Ja visst.
- Hvor lenge har dere vært sammen? - Rundt tre år.
- Hvorfor? - Hva mener du?
Dere passer ikke sammen.
Vi er veldig gode venner. Vi trives sammen, hvis det er det du mener.
- Det låter som om dere ikke knuller. - Jo, det gjør vi. Absolutt.
Ikke så mye i det siste, vi har hatt det stressende. Men...
Vi gjør det.
Jeg liker denne låten.
Jeg liker låter som er ekte. Er du med?
Fant ikke du en bit av en sjekk? Får jeg se?
- Denne? - Ja.
TW Brownway.
Jeg er eiendomsmegler hos TW Brownway.
TW Brownway. Det er firmaet der den gale Lorraine jobbet.
- Kanskje hun visste noe. - Interessant.
TW Brownway eier bygninger. Kanskje de eier Bellow & Hares.
Ja, men hvorfor sender da TW Brownway en sjekk til sekten?
- Det burde vel være omvendt? - Kjenner du det? Håret reiser seg.
Hvordan får Dory deg til å tenne?
Jeg vet ikke...
Danser hun for deg?
- Ja, i bryllup. - Biter hun deg i leppa?
Nei, men jeg vet hva du mener.
Sitter hun på din store feite slange?
Du er en fin fyr. Jeg er lei av ikke å vite hvor de bra guttene er.
- Jeg kan ikke, jeg har kjæreste. - Det har alle.
Du må gå.
Jeg har aldri følt meg så såret i hele mitt liv.
Dette er helt vilt. Det er fantastisk.
- Det er ikke et sammentreff? - Det fins ingen sammentreff.
- Vet du hva jeg tror? - Hva da?
- Jeg vil havne i trøbbel. - Hvorfor det?
Jeg kan ikke slutte å se på deg.
Du er så vakker. Om du bare visste hva jeg vil gjøre med deg.
Liker du den? Alle kompisene kjøpte like.
- Jeg kan ikke si hva den betyr. - Det trenger du ikke.
Så sexy.
Pokker, jeg må ta denne.
Ja?
Helsike, var det i dag?
Det var vel fint! Men vet du hva? Steven er ikke faren hennes!
Hei! Ro deg ned, for helvete!
Hallo?
Gud!
Jeg beklager. Det var ikke sånn jeg ville fortelle...
- Er alt i orden? - Det var ekskona.
Jeg har en datter, Caitlin. Du skal få se et bilde.
- De vokser opp så fort. - Hun er kjempesøt.
Det eneste gode som kom ut av det ekteskapet. Skilsmisser suger.
- Det er grusomt. - Jeg forstår.
Du får meg til å føle meg som den mannen jeg vil være.
Jeg mener det.
Jeg burde vel ikke være så likefrem, men...
Jeg holder nok på å bli forelsket i deg.
Jeg vet at jeg går fort fram. Altfor fort.
- Men du trenger ikke å si noe. - Ok.
Bare tenk på saken.
- Vil du bli med og dusje? - Jeg blir og sjekker mobilen min.
Jeg kom på noe. TW Brownway får sjekker med tilbakebetalt skatt.
Så det kan være et sammentreff.
- Men vi sjekker det likevel. - Ja visst.
Vil du ikke dusje? Jeg har dusjsåpe som lukter som druer.
Hei.
Naboen kom over og ga oss en elpistol.
Jaså.
Den kan vel være god å ha?
Så jeg kan beskytte oss.
Ja.
Jeg bestilte mat fra Brooklyn Soul. Jeg visste ikke om du var sulten.
- Den kommer snart. - Så snilt av deg.
Jeg vil bare dusje og hoppe i pyjamasen.
Ok.
Jeg må fortelle deg noe, Dory.
Naboen kom over med elpistolen.
Jeg ba henne ikke inn, eller noe. Hun bare kom hit.
Vi hengte, og det ene førte til det andre, og hun satte på musikk.
Hun begynte å danse.
- Sexy dans. - Ok.
Det var alt. Hun satte på musikk og begynte å bevege hoftene.
Hun kom nærmere, men da jeg skjønte hva som skjedde, -
- kastet jeg henne ut. Vi kysset ikke eller noe sånt.
Det var alt som skjedde. Hun danset, så røk hun ut.
- Er du lei deg, Dory? - Nei.
- Unnskyld meg. Ingenting skjedde. - Jeg vet det. Det er greit.
Jeg beklager. Jeg ville aldri såre deg, unnskyld at jeg var dum.
Jeg er bare trett. Så veldig trett.
- Er du sikker? - Det lover jeg.
Du kan si det hvis du er sint, jeg forstår.
Jeg er bare trett.
- Er det sikkert? - Ja.
- Hva skjer nå for Elliott Goss? - Jeg vil ta vare på meg selv.
Drikke litt for mye, ta med en venn til et oppvarmet basseng...
Skal jeg være vennen din?
Ok. Et siste spørsmål:
Du sa at du fikk kreft det andre året på videregående.
Da du var femten? Herregud.
Tenk at du var bundet til sengen, alvorlig syk med lymfom, -
-samtidig som du spilte Mackie.
Jeg var vel seksten, da. Jeg blander det alltid sammen.
Jeg skriver det ned og sjekker med familie, venner og leger.
Bare for å sjekke at alt blir riktig.
Du vet. Man vil jo ha sannheten.
For jeg tror at leserne våre vil vite hvem du virkelig er.
- Jeg må på do. - Det er der borte.
- Bli her, jeg er straks tilbake. - En til?
Gjerne. Takk.
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com