EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-De vil have det køligt. -Det er menneskets natur.
De skal gå i den varme sol på vej hen til poolen.
-De bliver varmere. -Det er meningsløst.
Det er én stor isbrydning.
-Dellealarm. -Hold da kæft.
Hvis det handler om at køle af i vandet...
Jeg kan lide din tanke.
...så bliv hjemme.
-Og tag et bad. -Ikke?
Den logik er uangribelig.
-Du godeste. -Af med tøjet.
Badevand indeholder ikke alle de her kemikalier.
Klor, algedræbende midler.
Og kropsvæsker, som der ikke vil blive sat navn på.
-Børnetis. -Jeg sagde uden navn.
Spandevis af børnetis pumpes ind i poolen lige nu.
-De burde ikke have en vandfontæne. -Al den væske ender her et sted.
Folk tænker sig ikke om.
-Du godeste. -Hvad?
Det er Pat.
SVØMMEBAD SOMMERSÆSON BEGYNDER MEMORIAL DAY
SOMMER
-Fri bane. -Stedet er et minefelt.
Hej der.
Det er okay. Det er Andrew med skjorte på.
-Gudskelov. -Velkommen tilbage, Rory.
Jeg er ikke tilbage, kun midlertidigt.
Det er ikke, hvad jeg har hørt.
Alle boghandlerne, alle taler om, at du er kommet tilbage.
-Jeg er ikke tilbage. -Okay.
Spred rygtet.
Har I hørt det? Nogen har vandaliseret opbevaringsskuret.
-Åh nej. -Hængslerne er bøjet, låsen blokeret
og ungerne flipper ud, fordi de ikke kan få deres badedyr.
Og velkommen tilbage.
Jeg er ikke tilbage.
Luke har givet penge til den hytte. Han bliver rystet.
Glem Luke. Steve og Kwan går amok.
Når de to bliver vrede, er de som fem små koreanere,
og de fokuserer deres koreanske harme på Lane og mig.
Hvor er de?
Ved vandfontænen, og så skal de i poolen.
-Jep. -Typisk.
Og hvis I ser noget oppusteligt, så råb.
-Det er, som om hun er tilbage. -Det er hun ikke.
Hvor er det varmt!
Jeg ved ikke, hvorfor vi er kommet.
Velkommen tilbage, Rory.
-Velkommen tilbage. -Jeg er ikke tilbage.
-Dejligt, Rory er tilbage. -Ja!
Jeg overvejede hovedfag i kemi.
-Jeg elsker laboratorier. -Også mig.
-Cylinderglas. -Reagensglas, bunsenbrændere.
Men jeg elsker også filosofi. Metafysik? Jeg kan ikke få nok.
Engang kom jeg i klemme, da jeg snød i en metafysikeksamen.
Jeg så ind i sjælen på min sidemand.
-Tog du metafysik? -Nej, det var Woody Allen.
-Gjorde han det? -Det er fra Annie Hall.
-Jeg ser kun tyske stumfilm. -Den fase kan jeg godt huske.
-Hvornår fik du hul i næsen? -Læs forfatningen.
Jeg er 22. Jeg kan smykke min krop, som jeg vil.
Du har ret. Få alle de huller, du vil.
-Kommer du? -Når jeg kan.
Jeg har taget nogle sprogkurser.
Det er MIT. Noam Chomsky går rundt der.
Jeg har mødt ham. Talt med ham, grinet med ham.
Han er mit idol.
At kende ham er at elske ham.
Er der tændt?
-Hvorfor rejser du dig? -Jeg henter mere ost.
-Jeg står op. -Jeg gør det.
Hvad skal du før unistart?
Jeg skal ud og rejse med venner.
Vi stemmer dørklokker for hashlovliggørelse.
-For hvad? -Det handler om borgerrettigheder.
Nu er det bare om hash.
Det lyder mindre sjovt.
-Ryger du hash? -Nej.
-Hvad ser vi? -The Returned.
Den franske Returned?
Jeg ved ikke, om jeg holder.
Hold nu op. Tag noget NoDoz, drik noget kaffe.
Vi er nødt til at bryde vores mønster.
Hvilket mønster?
Vi ser en episode, så en halv til,
-og han falder i søvn. -Jeg står op kl. fem.
Så vender han ikke tilbage før en uge efter.
Og han har glemt den første halvdel af episoden, vi slukkede midt i
og hele episoden før.
Så vi starter forfra.
Du har brudt binge-wathcing-loven.
Jeg skaffer en advokat. April, læs jura.
Advokater er fascister.
Kan du huske første episode, vi så?
Der er nogle franskmænd i en lille by.
-Nogle af dem er døde. -Nå?
Du godeste.
FIRE NYE BESKEDER.
Som en tidsmaskine. Er det underligt at være tilbage?
-Jeg er ikke tilbage. -Er du ikke?
Jeg er her nu, men... Pyt.
Hej igen.
-Jeg ryger hash. -Det havde jeg forstået.
Sig intet til min far.
Han er nok ligeglad. Men kør ikke i gaffeltruck.
Gaffeltruck. Du har en herlig form for humor.
-Tak. -Det har jeg ikke.
Men jeg prøver og har købt en bog.
Det er fint.
Det er svært at have humor på uni for øjeblikket.
-April? -Jeg har aldrig mødt Noam Chomsky.
Jeg har kun røget hash én gang.
-Jeg spiste masser af ost bagefter. -Det er okay.
-Jeg søger stadig. -Det er helt normalt.
Jeg har vist et angstanfald.
Skal jeg hente noget til dig? Vand?
-Det er bare så underligt. -Hvad tænker du på?
At se dig tilbage på dit børneværelse.
Jeg er ikke tilbage.
Det er som et postkort fra den virkelige verden.
-Måske skulle vi slutte os til de andre? -Min næse gør ondt.
-Kom herind! -Om et øjeblik!
"At kende ham er at elske ham." Nu forstår jeg det.
April har fået et lille sammenbrud.
-Hvad? April! -Nej, det er okay. Rory klarer det.
Hun ser så voksen ud, men hun er stadig et barn.
Rory skal tage hendes ring i næsen ud.
Jeg tager den ud. Jeg hader den.
Hun vil til Tyskland. Har jeg sagt det?
Hun kan lide tyske film.
Hun skal bo hos en udvekslingsstudent, hun har mødt.
Hvor skal pengene til Tyskland komme fra?
-Mig. -Seriøst?
-Hvor ellers? -Hun kunne tage et job.
-Jeg kan gøre det. -Er du sikker?
Ja.
Hun har kun et delvist legat.
Du skulle betale resten.
Nu skal hun på universitetet. Jeg mener...
-...måske kunne jeg spytte i kassen... -Jeg kan godt.
Okay.
April er min.
Okay. Du kan godt.
Rory viser hende stepdansvideoer mod stress.
Gud velsigne det pigebarn.
-Ace, hej. -Har jeg vækket dig?
Gid bare.
Jeg har talt i telefon med Kina den sidste time.
Fyren ville ikke tale langsomt. De tidszoner bliver min død.
Hvorfor er de ikke ens overalt? Tidszoner er noget lort.
De er virkelig noget lort.
-Er du okay? -Jeg har det fint.
Jeg er faktisk i mærkeligt humør.
-Kan jeg hjælpe dig? -Nej.
Jo.
Jeg ved, jeg kommer om et par uger, men...
Du må ikke aflyse nu.
Jeg har billetter til Matilda, planlagt ponytur, der er et freakshow.
Jeg aflyser ikke, jeg tænkte bare...
Jeg laver ikke så meget i de her dage,
og jeg keder mig, og tænkte på at komme tidligere.
Som i morgen.
Er det okay?
Ja da. Vi gør det i den her uge.
Vi gør det særligt. Dit yndlingssted, The Dorchester eller The Savoy.
-Skal jeg bo på hotel? -Altså...
Er hun i byen?
Ja.
Hvor længe?
Er hun flyttet ind?
Ja.
Hvornår?
-Et par uger siden. -Okay.
-Ville du fortælle mig det? -Selvfølgelig.
Så jeg skal vente på et hotel, til du kan slippe væk?
-Nej. -Som om jeg er en geisha?
-Det er ikke fair. -Det ved jeg.
Jeg kendte til Odette.
Et hotel... Det virker bare sært.
Det behøver det ikke.
Vi holder fast ved den gamle plan?
Kom om tre uger, og så finder vi ud af noget.
Vær nu sød?
Rory?
Okay. Et par uger.
Jeg glæder mig til det.
Også mig.
Gud. Mærk det lige.
-Hvad? -Det er ikke kvælende.
De har klimaanlæg. Vi behøver ikke svede som svin.
Bortset fra Kirks gris.
-Jeg fik ikke sagt velkommen tilbage. -Jeg er ikke tilbage.
Jeg vidste, du kom tilbage.
Du tog fejl, for jeg er ikke tilbage.
-Det virker du for mig. -Velkommen tilbage.
-Tjek jeres noter, folkens. -Kan du fatte den luft?
Første sommer mine arnhuler ikke klistrer.
Det er fantastisk.
-Kender du gruppen med de trediveårige? -Hvad er det?
Det er en gruppe unger på din alder.
De har studeret og kommer ud i virkeligheden
og spyttes ud som gammelt tyggegummi,
og nu er de tilbage på deres gamle værelser som dig.
-Jeg er ikke tilbage. -De hænger ud sammen.
Det er dem der.
Så find dine sko og kugler frem, for i morgen skal I ud og bowle.
Jeg har hverken kugler eller sko.
Kendte du til den gruppe?
Det gør alle. Hej der!
Du skal ikke opmuntre.
Sæt jer til rette, alle sammen.
Jeg håber, I nyder den rare, kølige luft.
Jeg håber, I vil nyde den vigtige besked, jeg vil komme med i aften.
-Spændende. -Ud med det, Taylor.
Mine damer og herrer. Stars Hollow vil...
Hvad fanden er det?
-Hvad? -Hvad fanden er det?
-Jeg forstår ikke, hvad du siger! -Det er klimaanlægget!
Det hørte jeg.
Det føles som et jordskælv.
-Jordbærtærte? -Hvad?
Du sagde noget om jordbærtærte.
Taylor, sluk for det!
Nu vil jeg have jordbærtærte!
Umuligt! Det tænder og slukker af sig selv!
De trediveårige får en prop.
De er meget følsomme!
Det skal måske justeres lidt.
Tilbage til meddelelsen, folkens. Men først lidt forhistorie.
Antallet af sommerturister er faldet.
Selv ved poolen går indtægterne ned.
Det tilskriver jeg den nylige forbrydelse mod opbevaringsskuret.
Hvad er sket med mit skur?
Jeg troede ikke, man måtte vide, du var giveren.
Nej, men der er mit skur.
Vores sommerbegivenhed nærmer sig, og det vil klart hjælpe,
men et kæmpe arrangement vil skabe fornyet entusiasme
hos turister. Derfor...
Lad mig præsentere... Stars Hollow: Musicalen!
-Jeg elsker det! -Det lyder sjovt.
Det er en fortryllende musikalsk historie om Stars Hollow.
Sangtekster skrevet af undertegnede.
Musikken er skrevet af en meget talentfuld ung komponist.
Han har boet i Brooklyn.
Nat Compton.
Nat sidder for enden af første række.
Han vil også instruere.
Lad os give ham en hånd.
Giv ham et krystalsværd, han er en White Walker.
Største hurdle er at finde den kvindelige hovedrolle.
Hun skal være en stor sanger, en fremragende skuespiller,
adræt danser og behændig snitter.
-Snitte? -Eller lade som om.
Hvordan gør man det?
De vil se, der ikke bliver høvlet noget af.
Taylor, produktionsværdi har betydning.
I aften har jeg brug for frivillige til musicalens rådgivende udvalg.
I kommer til et par af showene og giver os idéer,
så det bliver så godt som muligt. Hvem er med?
-Det lyder sjovt. -Hvad?
Rådgivende udvalg. Jeg melder mig.
-Har du tiden? -Klokken er 20.30.
-Han spurgte, om du havde tiden! -Han har fået den.
-Til komitéen! -Den finder jeg.
-Jeg melder mig også! -Babette, sig til!
-Det lyder sjovt. -Det lyder rigtig sjovt.
Jeg håber, showet får så stor succes, som Taylor har brug for.
Endnu engang, sig lige til.
Det vil spille for fulde huse!
Hvis Taylor ville have det, burde han gå på scenen og danse rundt
i sine slaskede Taylor-underbukser.
Det var taget ud af sammenhæng.
Hvem melder sig til det rådgivende udvalg?
-Mig. -Og mig.
-Også mig. -Så Lorelai, Tom og Sophie.
Jeg er her, Taylor.
-Jeg kan også godt. -Også mig.
Jeg elsker fællesskabsånden her.
Tidsplanen vil blive meldt ud.
Sidste emne, folkens.
Det er desværre mindre behageligt.
Skal vi tilbage til skuret?
Hvem interesserer sig for det skide skur?
-Ikke mig. Jeg er bare nysgerrig. -Så gift dig da med den.
Efter 89 års løbende udgivelser lukker Stars Hollow Gazette.
-Det er løgn? -Jeg vil savne kuponerne.
-Jeg vil savne digtet på forsiden. -Sæsondigtet.
Hvorfor lukker det, Taylor? Penge?
Nej, det giver stadig profit.
Men bladets redaktør, Bernie Roundbottom...
Hold op.
Bernie er gået på pension, og der er ingen kvalificeret kandidat.
-Ja så. -Det har kørt længe.
Niogfirs år, ikke dårligt.
Er det kun mig, der er chokeret over den nyhed?
Jeg har tidligere diskuteret lukningen af Gazette,
før du kom tilbage.
Jeg er ikke tilbage.
Jeg regnede med, at de trediveårige ville have sagt det.
Jeg hænger ikke ud med dem.
Medmindre der er andet, som vi skal diskutere...
Hvad med skuret?
Seriøst? Bestil et værelse.
Hvad med den? Det er gået i stykker og færdig for denne sæson.
Har de fundet banditterne?
Gad vide, hvordan Luke og skurets børn vil se ud?
Vil du godt tie stille?
Undskyld, alle sammen.
De fleste alle sammen...
Jeg må sige at stoppe Stars Hollow Gazette på den her måde
med al traditionen og historien bag
uden den mindste kamp, synes bare...
...forkert.
Den stopper alligevel. Hav en god aften!
Vent. Hvad med mit skur?
-Det venter på dig i sengen. -Hold bøtte, Bootsy.
-Dit anonyme dække er afsløret. -Skid hul i det.
Hvis alle er ligeglade, så er jeg det også.
Helt den rette ånd.
Det er godt nok kvælende i dag.
Lummert. Det er lummert.
Brandon, jeg har drukket ud.
Tak, Brandon.
Jeg er helt skør med den dreng.
Der er en masse favoritter, der er kommet tilbage i dag.
-Der er gamle Butter Butt. -Og vores gode ven, Back Fat Pat.
-Kommer han fra Back Fats i Maryland? -Det gør han vel.
De er virkelig gået til det skur.
-Kan det repareres? -Måske.
Undskyld, hr. Hasselhoff?
LIVREDDER
-Jeg vil ikke tale om blusen. -Fint.
Lidt til højre, Dewey, tak.
Når solen bevæger sig, Dewey, ville det hjælpe parasollen fulgte med.
-Javel. -Det har jeg lært ham at sige.
Du har ingen skam i livet.
Hov! Ikke noget med at springe i fra kanten! Der er regler!
Okay. Så er det ud af poolen alle sammen.
Med det samme. Ud!
Giv en mand en livredder-trøje, og det stiger ham til hovedet.
Jeg er søvnig, jeg tager en lur, Brandon.
-Ja, Khaleesi. -Den er også god.
Sov godt.
-Du er tilbage! -Nej.
-Jeg taler med Michel. -Hej, Michel.
Hej, Rory. Jeg kom tilbage i går.
-Går det fint på kroen? -Tja...
Frederick får mig til at komme og være blandt børn,
så jeg vænner mig til dem, når vi laver vores egne.
Er "laver dem" korrekt?
-Eller får dem. -Pyt.
Jeg kommer til at foregive en del som fader.
Okay, farvel.
Hold da op.
Han ringede ikke for at sige, han var tilbage.
-Han er fransk. -Det er mere end det.
Stars Hollow Gazette er den første avis, jeg har læst.
Gazette. Min kærlighed til ord kom fra den avis.
-Du godeste. -Hvad?
-Der kommer en. -Hej der.
Hej, Pat.
-Velkommen tilbage, Rory. -Det er jeg ikke, Fat... Jeg mener, Pat.
Så I er pool-folk? Det havde jeg ikke regnet med.
-Din... -Nej.
Kun af og til.
Jeg smutter.
Vi ses, Pat.
Det er stressende at være her.
Dewey? Juster.
Det ser sjovt ud.
Vi har alle oplysninger her.
Syng, så de falder ned fra stolen.
Hej.
Hej, Babette og Patty.
Vi arbejder her!
Du har dit musikstykke der, hr. Høj, Mørk og Wow?
-Jep, parat. -Er navnet Kevin?
Dejligt, men jeg tror, jeg ringer til dig i morgen.
Babette, nej.
Her er replikken. Held og lykke, Kevin.
-Mange tak. -Det var nederen.
Du skal ikke opmuntre hende.
Gå. Skrub af.
Lorelai!
-Åh nej. -Kender vi hende?
Claudia!
-Du godeste. Hej! -Hej.
Skal du til audition?
Nej, jeg kom bare forbi med min datter.
-Er det Rory? -Det er det. Ja, det er Rory.
Rory, det er Claudia.
-Hej. -Min terapeut.
Hej!
-Er du involveret i det her? -Jeg er med i det rådgivende udvalg.
Kan du lægge et godt ord ind for mig?
Absolut.
-Alt hjælper. -Det gør det vel.
Så knæk og bræk.
Hvad?
-Skal hun hjælpe dig? -Ja.
Du er på spanden.
Jeg er helt oppe i skyerne. Vi har fundet vores hovedrolle.
-Det er fint, Taylor. -Hendes cv var utroligt.
Ikke andet end anerkendelser. Hun synger, danser og snitter.
Se hende lige. Og se de ben.
Hun er den smukkeste kvinde, jeg nogensinde har set.
Med undtagelse af nuværende selskab.
Nej, hun er den mest lækre kvinde, jeg nogensinde har set.
Hun var Kinky Boots.
-Hun var med i Kinky Boots. -Nej, hun spillede hovedrollen.
Hun var Kinky Boots.
Men det er ikke hendes navn.
Der var ingen rolle ved navn Kinky Boots. Jeg har set showet.
Jeg har også set showet.
Undskyld mig, de damer, jeg skal tilbage og arbejde.
Stars Hollow opfører en stor musical,
og ingen fra Gazette dækker det.
Hvorfor? Fordi Stars Hollow Gazette er lukket ned.
-Det er noget lort. -Ikke andet?
Den pige var Kinky Boots.
Hun var med i Kinky Boots!
-Det passer ikke. -Nej. Jeg har set showet to gange.
Stars Hollow Gazette kan ikke bare lukke.
Det er ikke Spotlight hos Boston Globe.
Det afslører ikke børnelokkere blandt præster.
Byen har kun en præst. Han er en god mand.
Det er ikke bladets skyld.
-Vi ses hjemme. -Op på hesten!
Verden, leder du efter mig?
Hold op med at surmule Og råb
For Bernie er tilbage i dag
Jeg har været længe væk Og du kan tro, jeg har meget at sige
Bare sæt dig til rette
Taylor, luk ikke Stars Hollow Gazette!
-Hvad var det? -Khaleesi taler.
Det er overstået, Brandon. Luk ikke Gazette.
Det er 90 år gammelt og vigtigt for en masse folk.
Sig det til Bernie Roundbottom.
At fiske i Boca Raton betød mere for den utaknemmelige person.
Der mangler bare en redaktør, ikke?
En til at styre skibet? Jeg kan godt!
Må jeg spørge om dine kvalifikationer?
-Jeg er her. -Det er en god start.
Jeg er uddannet i journalistik fra Yale University. Hvad med det?
Ikke dårligt, men du vil have mindre tid med de andre trediveårige.
-Tænkt på det? -Jeg indretter mig.
-Skal vi diskutere løn? -Det giver vel ingenting?
Du har fået jobbet. Kom, vi introducerer dig for personalet.
Vis mig vej.
Alle sammen, gode nyheder!
Vi har fundet vores redaktør, og Gazette er reddet.
Nogle af jer kender hende.
Rory Gilmore, uddannet fra Yale og professionel journalist.
Hun begynder med det samme.
Det vil nok tage lidt tid for hende at kende jeres navne,
men jeg vil gerne have, I samarbejder,
og giver hende 100 procent af jeres færdigheder og evner,
som I gjorde med Bernie Roundbottom. Byd hende velkommen.
Jeg hedder Rory.
-Esther. -Charlie.
Fedt. Jeg kan navnene.
Vi har jer i værelse otte og ni i fire nætter.
I har bekræftet middag i aften kl. 18.30.
Og værsgo. Det giver to ekstra cocktails.
-Vidunderligt. Tak. -Men jeg vil nødigt glemme nogen.
Er her nogen små et eller andet sted?
-Vi er små! -Jeg kunne ikke se jer.
Der er gratis slikkepinde til vores særlige små muppetdukker.
Hvis I kan lide dem.
-Jubi! -Jep.
Tag en hver. Når jeg siger en, mener jeg to.
-Tak. -Tak, nyd opholdet.
Hvor meget lød jeg som en børnemishandler på en skala op til ti?
-Seks. -Jeg bliver bedre.
-Lorelai. -Ja?
Ved du, jeg lige har haft fødselsdag?
-Ja da. -Den var stor. En milesten.
-Halvtres? -Fyrre.
-Jeg er ikke 50. -Du er ikke 40.
-Jeg er ikke 50. -Michel, du var ikke 17, da vi mødtes.
Det er problemet med at kende folk længe. De kan huske tilbage i tiden.
-Jeg gætter på, du er midt i. -Deromkring, ja.
Måske kunne du invitere mig ud på en drink i aften?
-Ja da. -Og tale?
Ja da. Lad os tale.
I må være familien Mitchell! Vi har ventet jer.
Hvem er den lille engel, I har med?
Det ser ud til, hun lige er dalet ned fra himlen.
Hej, kom ind.
Velkommen til den hemmelige bar. Hvad skulle det være?
Gin martini. Kold, tør, citron, tak.
Har I George Clooney tequila?
Den, han drikker med sine berømte venner på sine tequila-aftener?
-Vi har Jose Cuervo. -Går han ud med George Clooney?
Kom med et glas Jose med salt på randen.
-Okay. -Tak.
Der er ret mange i aften.
Der er godt med liv.
"Min hustru græder ovenpå. Jeg kan høre biler nærme sig huset.
Consigliere, jeg tror, det er tid at fortælle det til din Don
hvad alle synes at vide."
-Hvad? -Det er fra The Godfather.
-Ikke The Godfather igen. -Den har et citat til enhver situation.
-Du har ingen kone. -Tæt på.
-Hvem er Don? -Michel...
Jeg rejser.
Jeg er løbet tør for citater.
Jeg var ikke bare på ferie. Jeg havde et møde på W Hotel.
Med min erfaring, mine evner, min charme, du må ikke grine...
-Jeg grinte ikke. -Døre står åbne for mig.
-Gode jobs. Højtlønnede. -Jeg kan ikke sige, jeg er overrasket.
Tak.
Før det er endeligt, ville jeg gerne spørge om,
vi kan udvide Guldsmedekroen?
Gøre den større, få spa. Jeg er født til at lede en spa.
Der er et naturreservat til den ene side og et nødspor til den anden,
beskyttet vådområde til den tredje.
Gæster kan ikke bo i laden, medmindre de spiser havre.
Jeg skal have mere. Mere at lave. Større ansvar. Flere penge.
-Vi har en baby på vej. -Har I?
Jeg tror, Frederick har bestilt en. Jeg skal have det tjekket. Men...
Jeg kan ikke blive et sted i al evighed.
Det ved jeg.
Jeg tror, jeg har behov for det job på W.
Politi!
Fri bane!
Sæt nu du får flere penge?
Du overbetaler mig nu. En del af min løn kommer fra din.
Tror du, Michel kun tænker på sig selv?
Jeg ser regnskabet. Jeg behøver penge. Du behøver en, du kan betale mindre.
Kan du benægte det?
Hvad laver du. Er din drink sur. Hvad sker der?
-Jeg prøver ikke at græde. -Lorelai, græd ikke.
Græder du, græder jeg. Det må ingen se på den hemmelige bar.
-Det er slemt nok, jeg er her. -Jeg prøver at lade være.
Lane, den dumme, langsomme sang hjælper ikke.
Spil noget glad og opmuntrende, tak.
Det er meget bedre!
Jeg må sige, det er længe siden, jeg har følt en sådan energi og spænding
i nyhedsredaktionen på Stars Hollow Gazette.
Det er, som om Aaron Sorkin er flyttet ind.
Morer du dig ikke? Det er vigtigt at more sig.
Jeg morer mig. Lige nu har jeg sjov med MS-DOS.
Hvis du er i vildrede, så er Esther her vores computerekspert.
-Esther? -Ja?
Hvad ved du om MS-DOS?
-Er det en skuespiller? -Nej, det er et edb-styresystem.
Jeg kender det fra Halt and Catch Fire, og så godt fulgte jeg ikke med.
Jeg har instruktionen, som hr. Roundbottom gav mig. Vent.
"Tænd for computeren." Har du tændt?
Jeg har gjort stort set alt.
"Indsæt disketten." Har du din diskette?
-Pyt, Esther. -Godt, jeg kunne hjælpe.
Her er noget, der ikke stemmer.
Lad os finde kuglerammen og regne det ud.
Du trykker digtet på forsiden, ikke?
-Digtet? -Ja, et digt.
Der har været et digt på forsiden til ære for sæsonen
-i hvert nummer, vi har udgivet. -Det ved jeg. Jeg er læser.
-Jeg ville gå en anden vej. -En anden vej. Okay.
Redaktørens valg, formoder jeg. Det er op til dig.
Vi ses, Taylor.
-Kaffekanden behøver rens. -Og et trykluftsbor.
Hej, Taylor. Jeg ville se til min lille Perry White.
Hun arbejder. Du må ikke forstyrre hende for meget.
Politi!
Jeg har haft en rigtig lang dag.
Også mig.
Et magisk skrivebord.
Er den whisky gammel?
Ud fra "Gem til VE-dag" på etiketten vil jeg sige ja.
Drik ud.
Vi vækkede Charlie.
Jeg så lige Michel på den hemmelige bar. Han rejser.
Virkelig?
Han giver mig tre måneder til at finde en afløser.
-Han påstår, det måske ikke er nok. -Altid ydmyg, vores Michel.
-Jeg vil savne ham. -Også mig.
Hvad?
-Paul. -Hvem?
Har du ikke slået op med ham endnu?
Lad os tage en omgang til.
Pis! Jeg vækkede Charlie igen.
Vi har gjort det, folkens.
Vores første nummer af Gazette er parat til at komme ud.
-Det er ikke mit første nummer. -Heller ikke mit.
Nej, men det er mit.
Det er en bedrift. En milesten. Vi bør åbne champagne.
Det giver mig luft i maven.
Hej, spørgsmål. Hvad er næste trin?
Hvor skal aviserne hen?
Alle forretninger i byen skal have en stak.
Ja, men hvem leverer dem?
Hvordan går det her?
Fint, hvis Eric kunne servere, mens det er varmt!
Gæster holder ham tilbage. Han kommer.
Sludrer Eric om Red Sox, mens maden bliver kold?
-Han hader Red Sox. -Jeg er vred på dig.
-Hvorfor det? -Det ved du godt.
Gør du det her? Pudser du bjergmanden på mig?
Parret fra New York vil vide, om kødet er Pat LaFrieda?
Er det Pat LaFrieda?
Vil parret fra New York vide,
om jeg har kværnet en Pat LaFrieda og serveret ham?
Sig ja.
Giv dem det her. Det vil de elske. Der er Pats bugspytkirtel i.
Skat, har jeg takket dig for at være vært for burger-tirsdag på Guldsmedekroen?
-Ikke nødvendigt. -Men det driver dig til vanvid...
-Det er okay. -Er du?
Jeg forsøger bare at få tingene til at glide.
-Jeg har brug for hjælp. -Hvad?
-Med hvad? -Gazette. Nu.
Tag vandresko med.
-Du ved, jeg har en forretning. -Ja.
I stedet for at drive en café er jeg her og taler om,
hvorvidt jeg har kværnet en italiener og serveret ham i burgerne.
Pat LaFrieda er slagter i New York.
-Ansæt en kok. -Det gør jeg.
-Snart. -Jeg finder en med det samme.
Vent.
Efterlader du mig bare her?
Hallo? Eric?
En eller anden? Hallo?
-Har du listen? Kridtet skoene? -Ja.
Vi gør det her.
Du tager mod vest, jeg tager mod øst.
Forstået.
-Hvor skal du hen? -Vest.
-Det er øst. -Det er vest.
Nej. Se der? Eastside Dental. Det er øst.
Navnet på tandlægen hos Eastside Dental er...
Dr. Eastside. Kors i hytten, fandt jeg på det?
Du tager den der side.
-Jeg tager den her. -Okay.
STARS HOLLOW BØGER
BOGHANDEL
I AFTEN: CHINATOWN INGEN FONDUE, HIBACHI, BLENDERE
-Rory, vent. -Hvad så?
-Hvor er digtet? -Der var ikke plads.
-Var der ikke plads? -Men digtet er skønt.
Digtet er traditionelt.
-Nu er der kun ord. -Det er artikler.
-Artikler? -Hvem læser Gazette for artiklerne?
Tak for besøget. Vi påskønner din forretning.
-Du ser udmattet ud. -Jeg ringer efter forstærkning.
Jeg tager vestsiden, du tager østsiden.
-Det er vest. -Det er øst.
Dewey, det er vestsiden.
-Nej. Der er 38 i stedet for 40. -Jeg kommer tilbage med to til.
-Jeg accepterer ikke delvis levering. -Det kan og vil du.
Bernie Roundbottom førte aldrig forretning sådan.
Nu er der en ny Bernie Roundbottom i byen.
Skaldyr bliver bedre med alderen, fru Cassini.
Det ved alle.
Allerede fået en klage fra Bootsy. Du afkortede ham.
-Jeg er ligeglad. -Folk savner digtet.
Bare en påmindelse!
Hvad har I gang i?
Vi leger "Jeg drikker din milkshake! Helt ud!"
-Det kommer fra There Will Be Blood. -Filmen?
Vi elsker alt, Paul Thomas Anderson laver.
-Vi er gruppen med de trediveårige! -Vi ses.
Hallo?
Rory. Doyle.
-Hej, Doyle. Hvad så? -Ikke meget.
Hvorfor har du ødelagt min filmkritik i Gazette?
Doyle, hør nu her. Jeg er midt i min rute.
Jeg gjorde dig en tjeneste, okay?
Du spurgte, om jeg ville bidrage.
Jeg sagde ja til at hjælpe en gammel ven,
så slagtede du det som et stykke kalv.
Din kritik af Junglebogen
tog en tur på 20.000 ord tilbage til koloniseringen af Afrika.
Så nu er du anti-intellektuel?
Femtusinde ord var adjektiver.
-Hvem siger det er slemt? -Du, da du var min forlægger.
Jeg skriver et par ting for Michael Bay,
og han er vild med adjektiver.
Stoler du mere på hans grammatiske kunnen?
-Siger du, jeg er forræder? -Nej, jeg gør ej.
Jeg spillede billard med ham forleden, og han er virkelig sej.
-Jeg har ikke tid. -Hvilken idiot droppede digtet?
Hej.
Vi skal introducere os for hinanden.
Vi mødes et par gange om ugen, læser vores børns cv'er,
udveksler tips til job, byder på generel støtte.
Vi er forældre til de trediveårige.
Vi ses.
Det kan du ikke mene?
-Hun var her for 20 minutter siden. -Hej.
-Jeg har lige fundet aviser hos fru Kim. -Jeg har lige fundet aviser hos tandlægen.
For guds... Vi tager de samme steder!
Så hold dig fra østsiden, Rory!
Nej, jeg er på vestsiden!
Nej! Dewey sagde det her er østsiden!
Det er vestsiden.
Vi skal have et bedre system.
Jeg drikker din milkshake! Helt ud.
Skal du til træning?
Ja. Jeg skal bare lige hente mine ting.
-Fedt. Så ses vi der. -Okay.
Rory!
-Mine fødder gør sgu ondt. -Av!
-Hvad så? -Mine fødder gør ondt.
Jeg sagde vandresko.
Behagelige sko afbøder ikke effekten af Dødsmarchen på Bataan.
At gå er for idioter.
Jeg har nyfundet respekt for bud.
Næste gang jeg ser en UPS-mand, gør jeg ham glad.
-Jeg vil have lønforhøjelse. -Tal med min kontorchef.
-Hvem er det? -Mig.
Lønforhøjelse, tak.
Måske efter årets revision.
Har vi bestilt kinesisk, græsk og italiensk?
-Og hotdogs. -I går aftes står uklart.
Hvad endte vi med at se?
Var det Baby Monitor: Sound of Fear eller Co-Ed Call Girl?
Jeg ville kunne huske en Spelling.
De burde lave en Lifetime-film med Tori Spelling, der falder på Benihana.
Teppanyaki: Dødsgrillen.
Jeg skal ringe til bedstemor.
Når jeg tænker på sviende brandsår, tænker jeg også på min mor.
Av!
-Hallo? -Bedstemor.
-Ja? -Det er Rory.
-Rory. Hallo. -Er du okay?
Jo. Men jeg trænger bare til kaffe.
Berta, få fætrene til at komme med kaffe!
-Vækkede jeg dig? -Nej, jeg slumrede bare.
-Er du syg? -Nej, jeg har det fint.
Hvad er klokken?
-Klokken er næsten tolv. -Allerede?
Kl. 12 står havnearbejdere og rockstjerner op.
Arbejder du sort? Noget jeg ikke kender til?
Nej. Hvor er mine briller?
Jeg ville gerne se dig. Hvornår kan du?
-Det ved jeg ikke. Hvilken dag er vi? -Det er lørdag.
Jeg har et DAR-møde på torsdag, men ellers er jeg ledig.
-Så måske... -Vent et øjeblik.
Var det døren, Berta?
Beklager, Rory. Jeg må afslutte.
Bedstemor.
Av!
Det er, som om du går med kobjælde.
Hør lige her. Bedstemor sov, og klokken er næsten tolv.
Jeg vækkede hende!
Hører du? Jeg vækkede Emily Gilmore kl. 12.
-Jeg har hørt det. -Det er underligt.
Det er underligt.
Tak for at støtte hende. Det har hjulpet godt.
Det er hende, der stoppede terapien
og skubbede den stakkels kvinde ud i showbusiness.
-Du er et barn. -Væn dig til det.
Jeg skal hen på Gazette. Nyheder sover aldrig. Av!
Velkommen til første gennemgang af Stars Hollow: Musicalen.
Det er en særlig første forevisning for vores rådgivende udvalg
og for et par få udvalgte venner og familie.
Det bliver en sand fornøjelse. Men først et par punkter.
Det I ser i dag, skal forblive strengt fortroligt.
Men i stedet for at få gode naboer som jer
til at underskrive et koldt juridisk dokument,
så skal I alle række højre hånd i vejret og sige efter mig:
Jeg, elsker af Stars Hollow teater...
...sværger hermed, at jeg intet vil røbe om det her show på nogen måde...
...af respekt for hårdtarbejdende skabere af denne musical, det lover jeg, ved Gud,
Allah, Buddha, eller hvem man nu beder til.
...af respekt for hårdtarbejdende skabere af denne musical, det lover jeg, ved Gud,
Allah, Buddha, eller hvem man nu beder til.
Hold op, hvor er vi spændte!
Nu behøver I ikke gentage længere.
I får se, at showet er lidt råt,
men Nat og jeg har lagt liv og sjæl i, har vi ikke, Nat?
-Han har brug for mere fiber. -Eller den sidste olie.
Under jeres sæde er der en kuglepen og et clipboard med blanke ark,
der er parate til jeres feedback.
Værsgo at skrive enhver kritik eller forslag ned under showet.
Og nu læn jer tilbage, slap af og nyd Stars Hollow: Musicalen!
En til det andet ben?
Må en mand ikke nyde et glas whisky efter en hård dag her i Stars Hollow?
Jo.
Men der er ingen mænd her.
Hvad pok...
Men se lige...
Du har altid været en snu kat, Felix.
Men dine kløer er sløvet.
En kat har ni liv.
-Og mine hører fortiden til. -Miav.
Gid jeg var i fortiden. Den er bedre end en fremtid med dig!
Det var under bæltestedet!
-Hvad sker der? -Det ved jeg ikke!
Vent!
Hvad?
Nej. Hvad?
Vi arbejder på at opbygge Stars Hollow
Rødtræet stiger så højt til vejrs Det rører Gud i himlen
Vi hugger det til et spisestuesæt Der bliver let plads til elleve
Vi arbejder på at opbygge Stars Hollow
Stars Hollow
Der er en flod derovre Den skal herover
Vi slår bævere ihjel Vi holder rådyrene nede
Der er ingen miljøbeskyttelse Vi gør det som vi vil
Stars Hollow!
Med stridsøkse, hammer og kniv
Den fyr er lækker.
En ilddrager Og en superskarp le
Med dolk og træhammer Og en rigtig stor sten
Stars Hollow!
Med stridsøkse, hammer og kniv
En rødglødende ilddrager Og en superskarp le
Med dolk og træhammer Og en rigtig stor sten
Stars Hollow!
Sikke en aften!
Der er ikke andet end is derude.
Kom ind. Og få varmen.
Tag min musket og ammunition, mens jeg skænker et glas.
Du godeste. Dine kugler er stivfrosne!
Der er minusgrader derude.
Men du klarer den.
Min modige soldat.
Ikke så hurtig med lovprisningen!
Lovprisning?
Vi stod der hele natten, men briterne kom aldrig.
-Jeg er ikke den mand, du tror, jeg er. -Men det er du.
Fortsæt.
Du er mig i bukser
Og du er mig i kjole
Den passer ikke helt
Jeg har prøvet den, det indrømmer jeg
Vi mødtes så utroligt sødt
Og du var moden med kurver
Du kom med en krone af citrusfrugter
Som jeg håbede ville kurere din skørbug
Det er kærlighed Kærlighedsrevolution
I revolutionstid.
Du er enestående
For du er min bror
Det er ingen forbrydelse
-Ikke endnu -Gudskelov
Lafayette!
Det er kærlighed Kærlighedsrevolution
I revolutionstid
Vi vil opdrætte køer og svin
Og få honning fra en bistade
Vi får 14 børn
Og håber at tre vil overleve
Det er en krigshærget tid
Jeg kan lugte dig Og jeg vil hive dit tøj af
Lad os få en masse sex
Før briterne
Skyder vore hoveder af
Det er kærlighed Kærlighedsrevolution
I revolutionær tid
Det er kærlighed Kærlighedsrevolution
I revolutionær tid
Godt. Vent, alle sammen.
Vi har et hurtigt kostumeskift, og så kommer den industrielle revolution.
Må jeg låne din kuglepen?
Ja da. Hvorfor?
Rådgivende udvalg.
Okay.
Her sidder vi. 1891.
Har du hørt om den nye sport, som dr. James Naismith har skabt?
Den vil aldrig slå an.
-Hvad kaldes den? -Basketball.
Jeg fik en idé i dag.
-Til en opfindelse. -Hvad er det?
En maskine, der automatisk vasker middagstallerkener.
Det er en vidunderlig idé!
Jeg bygger en fabrik her i Stars Hollow.
-Vi bliver rige! -Så længe arbejderne er eftergivende.
Og uden rytme.
Så så! Ikke så hurtigt!
-Et øjeblik. -Så sandeligt!
Nu skal I høre, hvad jeg taler om.
Hør her, jeg rapper Ganske som Hamilton på Broadway
Det er en sær måde At fortælle en byhistorie på
Gengive byens herlighed
Og få jer til at følge mig Til Stars Hollow
Nej.
Magnetisk Jeg er lige som Magneto
I går holdt jeg møde Under bylysthuset
Vi spiste sandwich Og talte hele natten
Til sidste stemte vi alle for "Strejke!"
Unge mand, du må vide Det vil ruinere Stars Hollow
Og for mig er din rap Lidt svær at følge
Ja, Lin-Manuel Skulle håndtere det
Giv det tid, tro på Dine ører vil vænne sig
Du gav mig mikrofonen Og jeg vil rocke løs
Verden er et forfærdeligt sted
Der er junk mail og terrorisme
Små flysæder
Nye mærkelige virusser Helt lille skrift
Og T-shirts uden ærmer
Alt af Jeff Koons
Spam!
Ikke maden
Mænd med knold!
De der Occupy-radikale
Hvad restauranter tager for vin
Og Putin
Er der ikke alt at elske I byen Stars Hollow?
Dens guirlander
Venlige befolkning
Store p-pladser og historisk kirketårn
Vores solopgange er enestående
Ungerne er henrivende
Vores kloaksystem er nyt
Vores lovgivning om hunde i snor håndhæves
Så der er alt at elske
I byen Stars Hollow
Nej. Ikke det.
Lorelai, hvad er der galt?
Bliver cancan det næste?
Nej.
Jeg er Nostradamus.
Alt er at elske
I byen
Stars Hollow
Hold da op!
Hvordan gør vi det her? Hvad sker der?
Sæt dig!
Undskyld.
Waterloo, jeg blev besejret Du vandt krigen
Åh nej.
Det er løgn.
Waterloo Lover at elske dig for evigt
-Rejser du dig ikke? -Det gør jeg vel.
-Klapper du ikke? -Jo, jeg gør.
Nu kommer det kritiske tidspunkt, folkens.
Det har været hårdt arbejde,
og Nat og jeg er stolte over vores bedrift indtil videre.
Men nu vil jeg gerne lytte til mine betroede rådgivere,
og jeg vil have den usminkede sandhed.
Så frem med det. Ud med det hele.
Vi kan godt klare det.
-Showet er fantastisk. -Jeg vidste det!
Simba, du er sat af tronen. Bøj for den nye konge.
Det rykker. Det ånder.
Med orkester er det direkte til Broadway.
School of Rock. Gå hjem. Det her show får et "A".
Jeg ved intet om musicals, men den her er sjov.
Bogen var også fantastisk.
Tevje, ind til siden. Der er en ny jøde i byen.
Det ser ud til enighed her.
Eller hvad?
Du er meget stille.
Du har skrevet ret meget på dine clipboards.
Clipboards? Skulle du bruge mere end en?
Babette skrev også meget ned.
Jeg skrev mine vittige svar ned.
Hasa diga eebowai, I mormonnørder. Publikum ringer på et andet sted!
Jeg har 26 af samme slags.
Så vi venter vel på din mening?
Ja.
Altså...
Af en første gennemgang at være er det... ja.
"Ja" er ikke en mening.
Syntes du ikke, det var charmerende? Det syntes jeg.
Jo. Det var charmerende.
Jeg havde et par få spørgsmål og måske et par få forslag.
-Ja? -Foreslår du at gøre den mindre perfekt?
Så, folkens. Jeg bad om den usminkede sandhed.
Lad os høre Lorelais bemærkninger. Lorelai?
Først er der den indledende scene.
Med det sorte øje, whisky og det mærkelige, hvad det end var.
Hvad handlede det om?
Den indledende scene er uddrag fra et stykke, jeg skrev i skolen,
der blev lovprist af min mentor, den store Edward Albee.
Ham kender I måske
som forfatteren til noget, der hedder: Hvem er bange for Virginia Woolf?
-Imponerende. -Hold da op.
-Har du arbejdet med Edward Albee? -Ja.
Jeg var på Joe Allen en aften og lagde manuskriptet på Albees bord
med mit nummer og bad ham ringe med bemærkninger.
Enhver bemærkning, der kunne gøre det bedre, end det var.
Han ringede aldrig.
Hold da op!
Tillykke, Taylor.
Så Edward Albee spiser på Joe Allen, du lægger et manus på hans bord,
og han ringer aldrig, og det gør ham til din mentor?
Du forstår ikke teaterverdenen.
Det gør jeg vel ikke.
Jeg har en bordreservation nu. Mere?
-Hvad med rappen? -Ja, hvad?
-Er det racistisk? -Lidt.
Nej. Det er ikke racistisk. Er det ikke for meget Hamilton?
-Hamilton er en stor succes. -Den vandt en million priser.
Den er meget populær, men gør det ikke vores uoriginal?
Så fordi Hamilton har rapnumre, må ingen andre rappe?
Vil du godt fortælle RZA og Busta Rhymes,
at de ikke må rappe mere?
Hvorfra kender han dem?
Hvad med borgerkrigsnummeret og den roterende scene?
Hvad var det om?
Hamilton brugte en roterende scene, og det blev en succes.
Ja, men vores ligner et bord. Carl og Violet burde ligne krydderier.
Krydderier? Nat, det må vi drøfte.
Det er ikke pointen.
Det nummer får folk op fra sæderne. Det er et af Nats favoritter.
Hvis du vil fjerne det, må du vriste det ud af hans kolde, døde hænder.
Man kan ikke vriste noget fra Nat på andre måder.
Men er andre virkelig ikke generet af de afstikkere?
Nej.
-Er der andet... -Undskyld, pigen med hovedrollen.
-Kan vi tale om hende? -Hvem? Violet?
Skal hun være mindre perfekt?
-Umuligt. -Hun var Kinky Boots!
Hendes rolle. Hun går fra scene til scene
og bliver forelsket i enhver fyr fra en ny epoke.
-Og? Sex sælger. -Hun var Kinky Boots.
Hun har sex cirka 26 gange i showet!
Der var en del gnidning. Jeg troede, vi fik ildebrand.
-Jeg vidste ikke, du var så snerpet. -Jeg er ikke snerpet.
Du talte gangene med sex.
Hun var Kinky Boots!
-Alle kan lide hende? Violet. -Av.
Jeg tror, bystalden har en hoppe for meget for Lorelai.
-Hun har en smuk stemme. -Og hun var Kinky Boots!
Jeg elsker dig,
men Kinky Boots er et show, ikke en person.
Hun var med i roadshowet, ikke på Broadway.
Og var ikke Kinky Boots. Hun var Trish med fabriksarbejderen!
Jeg sidder lige her. Du skal ikke råbe!
Jeg råber ikke. Råber jeg?
Sidste ting, ABBA?
Tak, fordi du mindede mig om det. Vi elsker alle ABBAs sange.
Men advokaten advarede mig om, at med de ni ABBA-sange til sidst
kunne vi blive rodet ind i noget juridisk.
Jeg har ringet til Benny Andersson og Björn Ulvaeus fra ABBA...
-Har du deres numre? -Men har ikke fået tilbagemelding.
Hør her, Taylor, jeg har skrevet nogle sange. Undskyld.
Nej, Sophie, fortsæt.
Jeg har aldrig brugt dem,
men I kan få dem gratis og synge dem til sidst, hvis I vil.
Det er meget pænt af dig, Sophie.
Er de iørefaldende?
-Jeg kan spille en. -Endelig.
Jeg kan mærke jorden under mine fødder
Jeg kan mærke himlen falde ned
Jeg kan mærke mit hjerte bævre
Det er ikke iørefaldende.
Du har ret, undskyld.
Alle her kommer kun med lovprisninger.
Enorme lovprisninger. Er alt fremragende?
Er jeg helt alene?
Det er jeg vel.
Og jeg kan lige nå min reservation.
Du kan ikke lide mig.
Du skræmte mig. Violet.
-Du kan ikke lide mig. -Jo.
Hvorfor?
Har du optrådt før? Været med i en musical? Taget den risiko?
Nej. Jo, en gang.
Jeg var Trine i Du er god nok, Søren Brun.
En aften sparkede Søren Brun mig og ikke fodbolden, og folk råbte hurra.
Jeg var ikke Kinky Boots. Jeg var Trish. Det er en hovedrolle.
-Det er en skøn rolle. -Jeg gik til den i Boston.
Boston er en skide stor by.
Alle er kritikere.
Det var mit job.
Jeg smutter. Premieren er om en uge. Tak for betænkelighederne.
-Du er en fantastisk stepdanser. -Jeg har ikke brug for din godkendelse.
Det er noget af et fund.
Det er et skidegodt fund. Undskyld, mit sprog.
Hvad siger du, Emily?
Ja. Noget af et fund.
Det var et havesalg. Ikke engang en genbrugsbutik.
Den lå i bunden af en kasse
under en gammel brødrister og en ødelagt Slinky.
Jeg ville kigge forbi flere af slagsen, men man skal ind i folks haver.
Med deres trampoliner og deres skilte med "Kys gartneren".
Med din accept
vil jeg anmode rådet om at finansiere indkøb
af en fremviser i høj kvalitet til Abigail Franklins dagbøger.
Efter vi har bevist ægtheden af dem.
Vi skal ikke have gentaget episoden med The Federalist Papers.
Hvor ordet "Federalist" var stavet forkert.
Vi stoppede checken i tide.
Meget vel. Efterfølgende verificering. Alle for?
Glimrende. Jeg får processen startet.
Emily, de her boller. Er det krabbe?
Smager de af krabbe?
-Det ved jeg ikke. -Heller ikke mig.
Berta bager, og jeg spiser det bare.
Fortæller hun ikke, hvad det er?
Nej. Hun fortæller det.
Du godeste! Er klokken allerede tre?
-Jeg skal til frisøren. -Også mig.
-Det samme her. -Mødet er vel hævet, så.
Undskyld, vi styrter af sted.
-Dejligt møde. -Tak.
Sikke en overraskelse. Vidste jeg, du kom?
Har jeg glemt det? Er jeg officielt blevet en gammel kone?
Nej, ikke dig. Jeg kiggede bare forbi.
Nej, Señora Emily...
Berta ved alt.
De kommer for sent til frisøren,
og det er deres egen skyld.
-Bedstemor? -Ja?
Der er et tv derinde.
Det er der. Vil du have noget at spise?
Jeg har Bertas boller fra i dag, og en mystisk suppe fra i går.
Ellers tak.
Hvorfor er der et tv derinde, bedstemor?
En af Bertas slægtninge hørte mig tale om en live opera,
og det var, mens vi spiste,
så de kom ned med det.
Spiste du i stuen?
På den her? Det er en Duncan Phyfe!
Jeg spiste ikke på kaffebordet.
De stillede det her op.
-Er det skjult kamera? -Du er dramatisk.
Har du overhovedet været ude, bedstemor?
Selvfølgelig. Jeg er ikke handicappet.
Jeg mener været ude. Ikke bare for at købe ind.
Har du været sammen med folk?
Jeg var sammen med pigerne.
Jeg mener ikke DAR-møder. Har du lavet noget sjovt?
Ja, jeg er fyldt med sjov.
Du sov ved middagstid forleden.
Og?
Det ligner dig ikke. Går du stadig i klubben?
Du og bedstefar elskede den.
Jeg er ikke sikker på, mit medlemskab er gyldigt.
-Så forny det. -Hvorfor?
Du er for ung til at sidde foran tv'et og se Matlock.
-Matlock vises ikke mere. -Der er genudsendelser.
Jeg ser PBS, ikke Matlock. Jeg er ikke 90.
Det er det, jeg mener.
Måske skulle du gå ud om aftenen, blande dig, danse lidt, more dig.
Jeg må hellere redde damerne.
Berta, de skal gå. De har alle frisøraftaler.
Vi talte længe om Andy Griffith. Levende eller død?
Så afsluttede vi med fingersandwich.
Noget må være gået igennem, for hun har lige e-mailet.
Første kontakt i årevis.
Hun sagde, hun ville. Om hvad?
Noget sjovt. Din bedstefars gravsten.
Hvorfor e-mailer hun om det?
-Der er en ny på vej. -Hvad skete der med den gamle?
Du mener "de." Lad os se.
Den første havde Longfellow-citatet korrekt,
men uden tilskrivningen til Longfellow. Blev droppet.
Den anden havde tilskrivningen,
men hun ville have en tankestreg før. Blev droppet.
Den tredje blev ikke leveret. Det er ikke hendes skyld.
Den fjerde havde tankestregen og Longfellow,
men uden anførselstegn rundt om citatet. Blev droppet.
Det her er nummer fem.
Skal vi godkende det?
Det ved jeg ikke, Rory. Hun vil bare have os der.
Okay. Det er vi så.
Ikke? Mor? Bedstemor bad os.
-Vi har ikke længe været ved graven. -Det ved jeg.
Jeg er bekymret for hende.
Okay. Fint, så går vi.
Tv-bakke i stuen.
Hvad jeg oprindeligt kaldte dig.
-Farvel. -Farvel.
Rory Gilmore.
Ja, tak.
Vi har fået positiv feedback, fordi digtet er tilbage på forsiden.
De er inspirerende.
Ja, vi har vel ikke længere hovedet oppe i bagdelen.
Tak for opkaldet.
Ingen cigar?
Jeg forestillede dig med en fed cigar.
Lægen sagde, jeg skulle skære ned.
Esther, Charlie, det er Jess. Han er Luke Danes' nevø.
Hej.
Jeg kan godt huske dig, din lille skid.
Godt at se dig igen, Esther.
Også dig. Er det fire år siden?
Måske mere. Hvornår er du kommet?
Lige nu. Jeg skal møde Luke. Vi skal lige kigge efter mor.
Har du hørt, at hun og T.J. er med i en kult?
Med grøntsager involveret.
-Og en kontrakt på otte millioner år. -Jeg hørte seks.
Som redaktør har du bedre kilder end mig, hr. Roundbottom.
Hvad?
REDAKTØR
Jeg glæder mig til at høre, hvordan du fik jobbet.
Det var det sædvanlige.
Jeg indsendte cv og eksempler på mit arbejde.
Jeg blev kigget kritisk igennem, der var mange interviews.
Samt indviklede forhandlinger om løn, goder og parkering.
-Spurgte du Taylor? -Ja.
Han skal ikke se mig sådan.
-Godt at se dig. -I lige måde.
-Hvad med frokost? -Gerne.
Meget Lou Grant-agtigt.
Sidst jeg tjekkede, var korn en fødevaregruppe.
-Skål. -Skål for Roundbottom.
Hvordan går det? Luke siger, trykpressen fungerer fint.
Det går okay.
Så Dave Eggers er bange?
Hvis Dave Eggers overhovedet ved, vi eksisterer, er jeg glad.
Og ellers? I privatlivet?
Stabilt. Intet permanent. Og du?
Forbandet.
Har du lige skrevet "Slå op med P"?
Hvad med en omgang til?
-Tager du den, Esther? -Jeg er ved at arkivere.
Du har arkiveret det samme stykke papir ret længe.
Da du startede, var der intet galt med Nora Ephrons hals.
Skal jeg stadig tage den?
Nej. Jeg kunne have været en konkurrent.
-Du er stadig en konkurrent. -Nå?
Jeg er flad. Gået fallit.
Ruineret. Jeg har ingen lejlighed. Ingen bil.
-Mit kørekort udløb for tre måneder siden. -Hold da op.
Alt jeg ejer ligger i kasser i tre forskellige stater.
Jeg har intet job. Ingen kredit. Jeg har ikke undertøj.
-Hvad? -Jeg kan ikke finde den.
-Så køb noget nyt. -Hører du ikke? Jeg er flad.
Jeg låner dig penge.
Det handler ikke om at låne penge.
Det handler om mit liv.
Folk kommer og lugter til mig.
Hvad lugter de?
Fiasko. Rektor Charleston sagde, jeg skulle få min kandidatgrad,
så jeg kan undervise på Chilton. Han kunne lugte det.
Jeg havde en jobsamtale på en hjemmeside, jeg hader.
-De sagde nej. De kan lugte det. -Ingen kan lugte noget.
Måske vil Paris lade mig være rugemor.
Hun har altid kunnet lide mine tænder.
Det er nok for sent. Jeg er for gammel.
-Det er kørt fast. Det er midlertidigt. -Eller ej.
Du er forfatter. Det er normalt at køre fast.
Min ven Doyle er Hollywood-forfatter nu.
Han siger, jeg skal skrive et uopfordret manus.
Det skal du ikke.
Han gav mig The Mysteries of Laura. Er det en serie?
Du skal skrive noget, du brænder lidenskabeligt for.
Hvad er det ukendte begreb, du snakker om?
"Lidenskab"? Eksisterer det?
Find noget, der rører dig, det vil læserne mærke.
-Hvad rører dig? -Sagde jeg, jeg mistede min pung?
Du burde skrive en bog.
Tak for flashbacks til Naomi Shropshire.
Dejligt.
-Jeg ved, hvad du burde skrive. -Hvad?
Skriv om dig og din mor.
-Hvad? -Det er en fed historie.
Den har en synsvinkel. Og det er kun dig, der kan skrive den.
Tænk over det.
Jeg skal gå.
Tak for frokost.
TEENAGERMOR LORALAI GILMORE KOMMER TIL BYEN
TAGER JOB PÅ UAFHÆNGIGHEDSKROEN
EN UGE SENERE...
Hej der, kommer du? Rory!! Hvor er du? Hallo?
-Hej, tak. Det ser godt ud. -Okay.
Hej, Lorelai.
Hej.
De venter dig på terrassen.
Der foregår en masse.
Fætrene er her, og de har deres egne stiger. Det er spændende.
Fru Gilmore er så rar, den sødeste kvinde, jeg har mødt...
De er lige udenfor.
Tak.
Undskyld, jeg er forsinket.
Hej.
-Hej der. -Jack, det er min datter, Lorelai.
Lorelai, det er Jack Smith.
Hej.
-Rart at møde dig. -Vi har mødt hinanden.
Har vi?
Til Richards begravelse. Jack holdt tale.
Jeg var en god ven af din far.
Vi sås tit på golfbanen.
-Stor mand. -Ja.
Han var golfspiller. Fedt.
-Han var en stor golfspiller. -Sid ned, de damer.
Jeg har lavet en kande gimlet med vodka,
jeg tog med hjem fra Rusland. Det smager vidunderligt.
-Vil du smage? -Gerne.
Er Rory ikke med dig?
-Lorelai? -Mig?
-Ja, du. -Hun kommer for sig selv.
Jack har tilbudt at køre os til kirkegården.
Hvor pænt af ham.
Det er en svær dag. Jeg vil bare gerne hjælpe.
Værsgo, de damer. Skål.
Tak, Jack.
Hvem er du?
Øh, hvad, hvor, hvordan...
Hvad laver du, Jack?
Jeg er mest pensionist. Risikokapital.
Jeg tager ind på kontoret af og til. De gemmer sig for mig.
Hvad er formålet...
...med blank...
-...blank... -Ja?
Det fløj ud af hovedet.
-Er din drink god? -Den er meget gimlet-agtig.
Jeg er tørstig. Ved at dø af tørst. Jeg tager noget vand med brus.
-Jeg henter det. -Det er fint.
Du bliver her, Jack. Jeg kommer med noget til os alle.
-Kommer du straks tilbage? -Ja.
-Hallo? -Hvor er du?
Jeg er på Gazette. Jeg glemte tiden.
Stop trykkeriet, for jeg har vores nye overskrift.
Hvad taler du om?
Din bedstemor må hellere købe sig en ny tv-bakke.
-Hvad? -Hun har en kæreste.
-Nej. -Jack.
Jack Smith. Nye farmand Jack.
Du er på medhør, så jeg kan google ham.
Hold op, han kan ikke være hendes kæreste.
Han spankulerer rundt, som om han er.
Han sidder hyggeligt ved siden af hende og blander cocktails på fars spiritusvogn.
-Vognen på terrassen eller i stuen? -På terrassen.
-Det gør ikke så meget. -Hvordan det?
Terrassevognen er til hjælp. Jeg forbinder bedstefar med den i stuen.
Far brugte begge vogne! Jeg forbinder begge to med min afdøde far.
Alle tiders. Der er 54 millioner med navnet Jack Smith.
-Det er da hans navn. -Tilføj Connecticut.
Jeg har fået det ned til to millioner.
Jack er kort for John. Led efter John Smith.
Nu griner min telefon ad mig.
-Hvor kender hun ham fra? -Klubben.
-Vendte hun tilbage til klubben? -Han var til fars begravelse.
Far var ikke engang kommet i jorden,
og Jack var der og sprøjtede sin duft over mor.
Jeg er chokeret. Er du ikke chokeret?
Jo, jeg er chokeret.
Jeg troede klubben var færdig. Hun har ikke været der længe.
Jeg har måske opmuntret hende til at vende tilbage.
-Til klubben? -Ja.
-Har du prostitueret min mor? -Nej, jeg har ikke.
Hun isolerede sig.
Rory, du har sendt en sårbar, såret skildpadde
ind i en rede af liderlige, gråhårede honninggrævlinge.
-Jeg troede, hun ville spille backgammon! -Takket være dig
er hun derude og sipper en gimlet med Jack the Zipper.
Tænk, du ikke er her.
Jeg sagde, vi ses på kirkegården.
Jeg arbejder på noget.
-Hvad er det? -Det er en overraskelse.
Jeg er spændt, men ville selv sige det.
Jeg vil høre noget, der ikke giver mig kvalme.
-Lorelai. -Jeg må slutte.
-Vi ses senere. -Farvel.
Rory møder os på kirkegården.
Har du et problem?
-Hvem er den fyr, mor? -Jack Smith.
Hvad ved du om Jack Smith?
Alt. Vi har været venner i 30 år.
Venner?
Spiller golf, sipper bobler i klubben.
Hvad plaprer du om?
Du ved ikke alt om ham.
-Hold nu op. -Hvad er han ude efter?
Ikke noget. Hvorfor?
-Jeg siger ikke, han er gulvgraver. -Lorelai...
Mor, du er en fangst. Du er sårbar.
-Du har penge. -Han har flere.
Jeg siger ikke, du er guldgraver.
Jack er enkemand, og vi er venner.
-Kan jeg ikke have venner? -Selvfølgelig.
Er venner for andre og ikke mig?
Der er bare sært at se ham her. Jeg bearbejder det.
Måske er det godt. Måske er det godt, du kommer videre.
Ja så. Det er godt, jeg kommer videre
-for nu er jeg en andens problem. -Hvad?
Du behøver ikke bekymre dig, for nu har jeg en mand i mit liv.
Det sagde jeg ikke.
Du er fritaget for ansvar.
-Jeg... -Så har du glemt din far?
Hjælp mig med overgangen.
Jeg affærdiger ikke Richard ved at se Jack.
Jeg kommer ikke bare videre.
Okay, jeg ville ikke...
Lad ikke bare Jack og hjælpevognen sidde og vente derude.
-Hvor er Luke i dag? -Jeg dropper aldrig mere morgenmad.
Vil han ringe til mig om den ejendomsmægler, vi så?
Hvilken ejendomsmægler?
Jeg tog din "partner" med ud for at se på mulige franchisesteder.
Det var din fars ønske på dødslejet.
-Han ville give Luke en hånd. -Det behøver Luke ikke.
Jeg var sammen med ham en halv dag.
Godt at vide, han vil spilde en sørgende enkes tid.
-Hvornår var det? -Har han ikke sagt det?
Jo, det har han.
Taler du og din partner overhovedet sammen?
-Ja, altid. Hele tiden. -Du kunne have narret mig.
Vi skal gå.
Jack, vi skal af sted.
-Så det er honninggrævlingen? -Det er ham.
-Hvordan var turen? -Cologne-parfumeret.
-Hej, skattepige. -Hej, bedstemor.
Jack venter på os i bilen. Skal vi?
Ja. Okay.
Vi gik til venstre ved Gunderson.
Det var til højre ved Turner.
Jeg kender vejen.
Stanley.
God eftermiddag, fru Gilmore og de damer.
-Hej. -Er vi klar?
Det er vi.
Den blev poleret her til morgen.
Den koksgrå har lige den rette nuance,
der er tankestreg foran Longfellow...
Der er enkle anførselstegn.
Det skulle være dobbelte anførselstegn.
Selvfølgelig.
Det var korrekt før. Hvorfor har du ændret det?
Det ser jeg på.
Jeg kommer med. Det er latterligt. Det er den fjerde.
-Femte. -Bliv her.
Måske kan vi få nogen på stedet til at hugge dobbelte anførselstegn.
Fem og fem fejl. Hvad sker der her?
Den første faldt af vognen.
-Enkle anførselstegn er fint. -Hun skal have det, som hun vil have det.
Bedstemor passer stadig på dig.
Det giver mig mulighed for at ordne blomsterne.
Du tager dem her.
Hvad siger du til Queens?
Monarken, eller de sjove fyre?
Bydelen.
Jeg har kigget på lejligheder.
Jeg tror, jeg prøver Queens. Det er tjekket.
-Og Brooklyn? -Brooklyn er færdig.
-Jeg er bagefter. -Man får mere plads i Queens,
og jeg vil have et soveværelse og et skrivested,
specielt efter...
Taler du om dit tophemmelige Manhattan-projekt?
-Muligvis. -Gode nyheder. Fortæl.
Det er en bog.
-Har du købt en? -Nej.
-Lånt en? Brændt en? -Nej.
Jeg skriver en bog.
Nå? Har skrupskøre Naomi skiftet mening?
Nej. Jeg skriver den alene.
-Ingen skøre medarbejdere. -Hold da op!
Jeg ved det.
Hvad handler den om? Jeg er dødnysgerrig. Undskyld, bare et udtryk.
Er det en kærlighedshistorie? Et mysterium?
En lystig hvalp, killing, pony, vaskebjørn, der krydser landet
-for at få en ko med på dyreskue? -Det er ikke fiktion.
Som dyreskue-nummeret.
Ingen dyr, ingen narrestreger.
Den handler om mig og dig.
-Mig og dig? -Ja.
-Bekæmper vi forbrydelser? -Den handler om vores forhold.
Vores mor-datter forhold, vores venskab.
Det er vores rejse, og den rejse, du tog, før jeg blev født.
Måske har jeg pyntet for meget på historien.
Se det for dig.
Det begynder.
Du er 16 år og gravid.
Du pakker sammen for at forlade bedstemors hus.
Det er en fra rig-til-fattig historie. Den har det hele.
Familiefejder, klassekamp, den uafhængige kvinde.
Jeg vil fortælle historien kronologisk
eller hoppe lidt frem og tilbage. Det ved jeg ikke endnu.
-Nej. -Hvad mener du med: "Nej"?
-Jeg vil ikke have, du skriver den. -Du forstår det ikke.
-Lad mig prøve igen. -Nej.
-Hvorfor? -Fordi det er mit liv.
-Det er vores liv. -Okay, skriv din side af det.
-Min side. -Ja.
Hvem skal jeg tale til?
Det ved jeg ikke. Måske fru Muir? Find et spøgelse.
Mor, hold nu op. Jeg er nødt til det.
Du får ikke lov.
-Vi burde gå et andet sted hen. -De døde har ikke ører.
Men der er folk bag os.
Hvor kommer det fra?
Jeg talte med Jess i frustration.
Jess? Hvordan fanden er han involveret?
-Han var på besøg hos Luke. -Skønt.
Jeg er spændt på Jess' syn på mig. Herligt.
Det er ikke hans syn på dig.
-Beklager. Skriv om noget andet. -Nej.
Skriv om dine forhold.
-Jess og dig, Dean og dig. -De er med.
Glem ikke Logan, den fyr du bare ikke kan droppe.
-Det er ikke fair. -Det er mit liv, Rory.
Jeg har gjort mig anstrengelser i mange år
for at sikre, folk kun vidste noget af det.
Nu vil du skrive det i en bog? Min mor skal ikke finde ud af,
jeg efterlod dig i en spand hos isenkræmmeren i kapitel seks.
-Der er løgn? -Du er 32 år gammel.
Hun vil anlægge sag for at få dig fjernet.
Det er vildt overreageret.
Nå? Ved du, at din bedstemor kaldte dig Susan,
-indtil du var to? -Det gjorde hun ikke.
Skriv om det, en kvinde, der efterlader en baby
i en spand, og hvis mor slæber hende i retten.
Perfekt Lifetime-film. Maggie Smith kan spille mor.
-Mor, stop. -Du har ikke tænkt det igennem, barn.
Jeg har tænkt over det. Jeg er ikke noget barn.
Det er ikke en grille.
I går aftes opridsede jeg de fem første kapitler uden videre.
-Det er et tegn? -På hvad?
At det er det rigtige. Det er meningen.
Nej.
Beklager. Jeg er nødt til det.
Uden det er det universitet eller at ligge i støvet for jobs, jeg ikke vil have.
Find et andet tema.
Så jeg skal ikke gøre noget, der vil ændre min fremtid,
fordi bedstemor ikke må vide, du efterlod mig i en spand.
Det kan koges ned til det?
-Mere eller mindre. -Du efterlod mig i en spand!
Ved du hvad? Gør, hvad du vil, Rory.
Du er voksen. Jeg kan ikke stoppe dig.
Sådan fungerer det ikke. Vi har ikke et passivt-aggressivt forhold.
Sådan er dit og din mors forhold. Du burde være på min side.
Jeg har brug for det. Kan du forstå det?
Jeg forstår det. Jeg forstår altid.
Jeg været mester i at forstå i de sidste 32 år.
Mor, stop. Giv mig det her.
Det kan jeg ikke. Ikke denne gang.
Sig til bedstemor, jeg ser til hende senere.
Det var de gode nyheder.
-Hej. -Hvordan gik det i dag?
Vi håber, seks bliver lykkens gang.
-Hvad? -Ingen kaffe?
Nej, de folk er ved at gå.
-De skal ikke have kaffe. -Det vil jeg.
At lave en hel kande kaffe er spild.
-Jeg drikker hele kanden. -Det gør du ikke.
Jeg vil få en doggybag og tager resten af kaffen med hjem.
-Hvad er problemet? -Det er...
-Mangler verden kaffe? -Nej.
Er Colombia sur over Narcos og holder igen?
-Fint. -Hvor meget længere skal du være sådan?
-Hvordan? -Gnaven.
-Nej, jeg er ej. -Jo.
-Kan vi tale om det hjemme? -Det er vi.
Lorelai, hør nu. Jeg forsøger at arbejde.
Hvorfor har du ikke fortalt, du har kigget på franchisesteder?
Er det noget at skjule?
Jeg blev taget på sengen. Det er ubehageligt.
-Det kan du ikke lide? -Nej.
Hvorfor sagde du ikke, du ikke gik i terapi med din mor?
-Ved jeg ikke. -Hvorfor skjule det?
-Ved det ikke. -Hun var ikke været der et stykke tid.
Hvor har du været?
Hvis I ikke er i terapi, hvor er du så de dage?
-Jeg går stadig. -Du går stadig.
-Alene. -Godt så.
-Tror du mig ikke? -Jo.
-Luke. -Jeg ved det ikke, okay?
Hvor troede du, jeg var?
Skulle jeg have en affære kl. 10.30 hver tirsdag formiddag?
Det er tidligt for et knald.
Hvem kunne det være med? Måske fyren, der leverer mad om morgenen?
Eller Lou, der går med ulden hue om sommeren?
Det ved jeg ikke, hvem er.
Jeg er dig ikke utro.
Du går selvfølgelig til terapeut alene.
Din mor slæbte dig derhen,
men så begyndte du at elske det og smed hende ud.
Det giver god mening. Skulle der være noget andet?
Jeg vil faktisk gerne have kaffe.
-Tror du ikke på mig? -Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro.
Vil du ringe til min mor og få historien bekræftet?
Nej! Jeg vil ikke ringe til din mor.
Jeg ringer ikke til din mor.
-Vi har indgået en aftale. -Hvilken aftale?
Du har dit liv, og jeg har mit.
Du holder din skøre familie væk fra mig, og jeg holder min fra dig!
Nå? Er det sådan, det er?
Er det sådan, det skal være for to personer, der er partnere?
Hvad fanden er det her? Hvad foregår der?
Hvorfor er alting så adskilt?
Hvordan skal jeg vide det? Du står bag.
-Hvad? -Ja.
Du har arrangeret vores liv. Jeg gik bare med til det.
Hvordan fanden skete det?
Spørg din terapeut!
Min terapeut er dubleant for hovedrollen i den debile musical!
Det er slut med hende.
Du arrangerede det, og jeg gik med til det, sådan er det.
Vi står midt i min café og skændes,
og alle går med deres mad og drikkevarer.
-Hvor skal du hen? -Hvor?
Jeg har muffins i ovnen på kroen til i morgen,
fordi Sandra Lee annullerede, fordi hun talte med Ina Garten,
der sagde: "Ikke kroen. Der er gyseligt!"
Sandra har haft slemme år. Hun skal ikke føle sig flov over dig.
Det er på husets regning i aften. Bare gå!
Hun var utrolig.
Pludselig blev Lorelai helt vanvittig.
Jeg har set det før,
men kun når hendes bil blokeres eller til skoudsalg.
Jeg så det, da Marla Tiptons mor kaldte dig uægte.
Hun kastede brownies på hende med uhyggelig nøjagtighed.
En bog. Hun flipper ud over en bog.
-Sært. -Hun ved, jeg er forfatter.
Hun ved, at alt er foder. Skriv om, hvad du kender.
-Du ved, hvad jeg kender til. -Lorelai.
Lorelai, ja. Og mig. Og vores liv. Jeg kender det stads ud og ind.
Det kunne blive godt, men hun vil ikke lytte.
Hallo?
Jeg har lige ringet til Logan.
-Hvorfor? -Det ved jeg ikke.
Det skete bare. Som en refleks.
Du godeste. Jeg bliver vred og ringer til Logan.
Det plejede jeg at gøre, men nu svarer hun måske.
Vent, tog hun hans mobil?
-Hallo? Rory? -Pis! Jeg gjorde det igen.
Det kan du ikke mene?
Ring til alarmcentralen. Jeg bliver skør.
Er jeg sådan nu?
Den person, du kendte i din ungdom, der var klog og i balance,
er blevet ædt og spyttet ud af livet.
Du vil aldrig se hende igen...
-Rory? Hvad sker der? -Forbandet!
Slap nu af.
-Vil du have en Lipitor? Zach har nogen. -Ellers tak.
Jeg har brug for at være 20 igen.
Du skulle have set os i går. Det var gyseligt.
Vi stod midt på en kirkegård og skreg ad hinanden.
Der var sørgende omkring os.
Deres dag var alligevel ikke morsom.
-Hvad skal jeg gøre? -Hun falder ned.
Hun så på mig, som hun ser på bedstemor.
Det gjorde ondt.
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte på.
Selvfølgelig ville hun ikke have, jeg skrev om os.
Jeg kunne ikke indse det, fordi jeg så gerne vil gøre det her.
Jeg er udmattet.
Er jeg med i bogen?
Du skal ikke begynde.
-Selvfølgelig. -Nej, jeg tager den.
-Nej, Lane. -Hold op med at ringe.
Hun ringede til mig.
Det er en refleks, og vi dropper det!
Vi har Lipitor. Du hører ikke fra hende igen.
Lane, giv mig hende.
-Ikke tale om. -Giv mig ham.
-Nej, jeg beskytter dig. -Det er okay.
Okay.
-Hej. -Hvad sker der?
Ikke noget. Dårlig dag.
Jeg hørte om problemet med kolesterol.
Hold op, Ace.
Du har ringet en masse gange i dag og fire gange i går.
Du lagde på hver gang. Hvad er der?
Ikke noget. Jeg havde noget med min mor.
Fortæl. Jeg er her.
Jeg var vred på hende, og jeg havde brug for luft,
og indså, jeg ikke kunne ringe til dig mere.
Hvorfor?
-Logan! -Jeg tager den udenfor.
For hun er der.
Rory...
Hun er der.
-Ja. -Det er derfor.
Vi må vel hellere sige farvel så.
-Hvis du synes. -Læg det ikke over på mig.
-Undskyld. -Så det er slut?
Vi slår op.
Men vi kan ikke slå op, for vi er ingenting.
-Gud. -Det her voksenstads er svært, ikke?
Mon gruppen med de trediveårige også oplever sådan noget her?
Lorelai, det er Taylor.
Du er sikkert ikke interesseret i musicalen længere,
men af høflighed vil jeg fortælle dig,
at Nat Compton og jeg trak os tilbage til Cape Cod sidste weekend,
og vi har lavet en ny sang.
Jeg inviterer alle fra det rådgivende udvalg
til Miss Patty i aften for at høre den.
Men være sød at opføre dig ordentligt.
MISS PATTYS BALLETSKOLE
Jeg ved, at alle andres liv bare
Flyver forbi
Så vender en sig om og siger
Hvad med dig?
Og jeg står her
Med åben mund
Uden en tanke
Det skulle være gået af sig selv
Nu
Burde kortet over mit liv Være klart og præcist
Med små røde streger
Og fine cirkler Der viser vejspærringer
Og landminer
Jeg er ikke brudsikker
Jeg knuses lige nu
Måske kan ikke alle drømme
Måske kan ikke alle kysse frøen
Måske bliver det mig og en hund
Og de små plysdelfiner På gulvet
Og en lille dør til hunden
Jeg er ikke brudsikker
Jeg knuses lige nu
Jeg har brug for at være brudsikker
På en måde
Er det aldrig
Eller nu
-Det er nedgang. -Gab.
-Luke? -Herinde!
Den her reol driver mit til vanvid.
Jeg prøver at afstive den.
Fint.
Vi må tale.
Jeg er lige midt i noget.
Jeg må fortælle dig noget.
Fortæl.
Jeg rejser.
Rejser du?
Jeg rejser væk et stykke tid.
-Et stykke tid? -Et par uger.
-Et par uger? -Måske længere.
Hvad er der, Lorelai?
Jeg vil leve Wild.
-Hvad? -Wild.
-Jeg... Mener du filmen? -Bogen.
Hvad er forskellen?
Filmen tog friheder. Bogen er mere ren.
Jeg vil leve bogen.
Men hvad betyder det, at du vil leve Wild?
-Jeg tager derhen. -Til Pacific Crest Trail?
Jeg går turen.
-Eller vandrer den. -Okay så.
-Ruten er 3.200 km lang. -Jeg går noget af den.
-Det er en sti. -Ja.
-Det er ude. Ude i naturen. -Det ved jeg.
Der er snavs, insekter, dyr.
-Det ved jeg. -Myg, floder.
-Jeg ved det. -Du skal bære din rygsæk.
-Selv. -Det ved jeg.
-Dewey og Brandon kan ikke komme med. -Det må de ikke.
-Du skal sove på jorden. -Det ved jeg.
Du skal lave din egen mad.
Koge dit eget vand.
Du skal hente vand fra en flod.
Det er ude i naturen.
Du ved godt, hvad der er derude.
Og dog gør du det?
Ja.
Hvorfor?
Fordi det er aldrig...
...eller nu.
Oversat af Maria Kastberg