Hjælp mig!
Anne.
Diana?
Minnie May er syg. Væk frk. Cuthbert.
Hun skulle se ministeren.
- Er dine forældre også taget derhen? - Ja.
Hvad er der med Minnie May?
Det ved jeg ikke. Hun hoster og er ved at kvæles.
- Falsk strubehoste. - Vi må have fat i lægen.
Matthew! Skynd dig!
Tag den på, før du dør af kulde.
Tante Josephine bor hos os, men hun gør ikke noget.
Hun har aldrig set sådan en hoste.
Det har jeg.
Matthew, rid over til Carmody og hent lægen.
Minnie May er meget syg. Jeg tager hjem til Diana.
Vi ses derhenne.
Åh, Anne. Hun er virkelig syg.
- Hun kan næsten ikke trække vejret. - Jeg tager brækrod med.
Matthew kommer først om flere timer. I mellemtiden vil jeg gøre, hvad jeg kan.
- Jeg har savnet dig. - I lige måde.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
En perfekt kirkegård med begravede håb
Sværger du, du altid vil være min ven?
Det kræver store ord at udtrykke store idéer
At sove i et træ i måneskinnet
Læn hende ind over den.
Hold hende lige over dampen for at løsne den kvælende slim.
Vi har næsten brugt al vores brækrod.
Vi har én dosis igen. Vi må nøjes med damp og natteluft,
- til vi skal bruge den. - Hun er brandvarm.
Løft hende op til vinduet.
Det hjælper at få frisk, kold luft.
Hvad laver I? Skal hun også fryse ihjel?
Lægen anbefaler kold luft mod strubehoste.
Du er ikke læge. Jeg tillader det ikke.
Jeg ved, hvad jeg gør.
Lad helst være med at stå i vejen.
Det må jeg sige.
Kære Gud, red dette barn.
Du klarer det, Minnie May.
Kan du se månen?
Er den ikke smuk?
Den passer på dig.
Bare du havde pebermynte og eukalyptus, så jeg kunne lave et omslag.
Jeg henter et løg.
Med forlov.
Hvor længe skal vi vente, før lægen kommer?
Jeg hader at være på landet.
Det ville altså hjælpe, hvis du ikke gik i vejen.
Det ville hjælpe, hvis der kom en læge.
Der går nok et par timer endnu. Hvis han altså kommer.
Hvorfor siger du det?
De er i Charlottetown for at se premierministeren.
Det var derfor, jeg tog afsted.
Vi ved ikke, om lægen er taget derhen.
Hvad bliver det næste? Trylledrik med salamanderøjne?
Rå løg på fodsåler slår feberen ned.
- Har du aldrig hørt om det? - Nej, hvorfor dog?
For det er en gammel talemåde.
Jeg er måske gammel.
Men det behøver man åbenbart ikke være.
Det passer.
Og jeg tror på, det virker.
Og jeg vil gøre, hvad det skal være.
Det ville jeg også, hvis jeg kunne.
Men jeg kender intet til børnesygdomme.
Fru Hammond fik tvillinger tre gange, så jeg ved en del om det.
Har du været tjenestepige?
Indtil jeg kom til Grønnebakken.
Tog hr. og frk. Cuthbert dig til sig, -
- så du kunne passe dem, når de blev ældre?
Nej. Jeg skulle have været en dreng.
Men de besluttede at beholde mig.
- Hvor fantastisk. - Helt enig.
Anne...
Anne!
Læg hende over på bordet. Skynd dig.
Læg hende på maven. Hold hendes fødder.
Kom så, Minnie May, host. Host, Minnie May, host.
- Vi mister hende. - Frk. Barry!
Kom nu, Minnie May. Kom nu.
- Host, Minnie May, host. - Hun trækker ikke vejret.
Host, Minnie May, host. Kom nu, host.
Kom nu, host. Host.
Host, Minnie May, host.
Det var godt. Meget flot.
- Gudskelov. - Ved den barmhjertige Gud.
Sådan. Træk hende op.
Du får det snart bedre. Du har været meget modig.
Åh, Anne.
Lad os få hende i seng.
Så er det værste overstået.
Jeg har vist brug for en cognac.
Den lille rødhårede pige er klog.
Hun reddede barnets liv.
Det er usædvanligt at have hendes tankegang og nærvær i den alder.
Jeg må hellere tage hende med hjem.
Anne.
Vi skal hjem.
Åh, Matthew, er det ikke en smuk morgen?
Træerne ser ud, som om de vælter, hvis man puster på dem.
Jeg er glad for at leve i en verden med sne.
Er du ikke?
Og jeg er glad for, at fru Hammond fik tre par tvillinger.
Ellers havde jeg ikke anet mine levende råd.
Livet er underligt.
Marilla bliver overrasket, når hun hører, hvad hun gik glip af.
Mon ikke.
Matthew?
Matthew, har du det godt?
Godt. Du er kommet tilbage.
Hvordan gik det i Charlottetown?
Hvorfor sover du midt på dagen?
Bare rolig, Marilla.
Anne sover nok også det meste af dagen.
Hvad er det sket?
Er hun syg?
Du skal ikke være nervøs.
Jeg fortæller dig det, mens vi drikker kaffe.
Jeg kunne bruge en kop kaffe.
Ved du hvad? Jeg...
Skal jeg hente noget til dig?
Ved du -
- hvad der var det bedste ved at blive syg?
Jeg tog vestpå igen.
Lad mig lave lidt te til jer.
Toget.
Jeg elsker toget.
Og Rocky Mountains.
De er fantastiske.
Det gjorde mit hjerte godt.
Verden er stor, min dreng.
Husk det.
Goddag, Marilla.
Eliza.
Jeg vil sige undskyld.
Må jeg tale med jeres vidunderlige og bemærkelsesværdige Anne?
Hun sover stadig.
Men kom bare ind.
Hav en god dag, fru Barry.
Tak, Matthew.
Goddag, Marilla. Vi har savnet dig.
Så du premierministeren?
Hvordan så han ud?
Han blev ikke premierminister takket være sit udseende, -
- men jeg var stolt af at være konservativ.
Rachel var ikke interesseret. Hun er liberal.
Kom, så laver vi mad til dig.
Du må være sulten.
Jeg er ved at dø af sult.
Fortalte Matthew, hvad der skete i går?
Ja.
Det var heldigt, at du vidste, hvad man skulle gøre.
Jeg ville ikke have anet det. Jeg har aldrig set en med strubehoste.
Ved du, hvad det bedste var?
Jeg var sammen med min elskede Diana.
Det har været smertefuldt ikke at tale sammen i skolen.
Det har været en lang måned.
Jeg var ked af at gå fra hende, -
- fordi alt ville blive som før.
Tag et par bidder til.
Hvorfor?
For når jeg fortæller dig, hvem der kom forbi, -
- bliver du så vild af glæde, -
- at du mister appetitten.
Fru Barry kom på besøg.
Hun håber, du vil tilgive hende -
- og blive gode venner med Diana igen.
Jeg vasker den senere.
Jeg kan ikke foretage mig noget så uromantisk -
- som at vaske op lige nu!
Anne, tag frakke på.
Gilbert!
Anne!
Diana!
Er du ikke bare lykkelig?
Vores adskillelse har været ren tortur.
- Jeg er lettet over, det er slut. - Mor kan ikke skille os, -
- efter du reddede Minnie May.
Selv tante Josephine vil se dig, -
- og hun kan ikke lide nogen.
Var hun der ikke kun, mens dine forældre var væk?
Nej. Hun skal være hos os i en måned.
Jeg ved ikke, hvordan vi klarer det. Hun er så sær.
Men hun sørger. Så hun vil ikke tilbage til Charlottetown.
- Hendes ledsager er gået bort. - Hendes ledsager?
Hendes bedste ven nogensinde.
Hverken tante Josephine eller hendes veninde blev gift.
De levede sammen hele livet.
Jeg boede gerne med dig hele livet.
Men jeg ved, at du forlader mig, når du bliver gift -
- med en rig, flot mand.
Jeg hader ham allerede.
- Hvordan har Gilbert det? - Du er ikke sjov.
Du ser ham hver dag efter skole.
Det er ikke, fordi jeg vil, men fordi jeg skal.
Hr. Phillips tvinger mig. Jeg har forklaret det til Ruby.
Skal jeg også forklare dig det?
Jeg vil vinde over Gilbert, -
- når han kommer i skole igen.
Har hans far det bedre?
Jeg er en frygtelig person.
Hvad? Hvorfor det?
- Jeg har ikke tænkt på det før. - På hvad?
Det er meget muligt, at Gilberts far ikke får det bedre.
Så det er sandsynligt, -
- at Gilbert er forældreløs, når han kommer i skole igen.
"Jeres hjerte må ikke forfærdes."
"Tro på Gud -
- og tro på mig."
"I min faders hus er der mange boliger."
"Hvis ikke, ville jeg så have sagt -"
"- at jeg går bort for at gøre en plads rede for jer?"
"Og når jeg er gået bort og har gjort en plads rede for jer, -"
- kommer jeg igen og tager jer til mig -
"- for at også I skal være, hvor jeg er."
Undskyld.
Nej, tak.
Du griner, men det er en flot hat.
Kosmopolitansk.
Folk i byen går med dem. Hvorfor kan du ikke lide den?
- Ud over at den er for stor til dig? - Der er plads til at vokse.
Den ville passe bedre, hvis du havde en større hjerne.
Vær nu nådig, Mar.
Måske kan den her overbevise dig om, -
- at du skal være sød ved mig?
Jeg lover ingenting.
Det regner jeg heller ikke med.
Med forlov?
Marilla?
Har du det godt, kære?
Undskyld, hvad sagde du?
Nej, ellers tak.
Gilbert.
Det var en smuk gudstjeneste.
Den var passende.
Alt var så hvidt og stille.
Præsten prædiker så sørgmodigt, -
- så det fungerede udmærket.
Det er nok værre ved en dåb.
Det er ikke nemt at være forældreløs, men du har mange fordele.
Du vil klare dig bedre end mig.
Jeg har aldrig kendt mine forældre.
De døde, da jeg var nyfødt.
Jeg kunne ikke klare mig selv, som du kan.
Og jeg kan ikke huske mine forældre.
Men du vil altid kunne huske din far.
Egentlig er du heldig.
Synes du, jeg er heldig?
I forhold til mig? Ja.
Hvorfor handler det her om dig?
Det gør det ikke.
- Jeg ville bare hjælpe. - Vi ses.
Tag dig ikke af mig, Gilbert Blythe. Jeg ville bare hjælpe.
Fint. Du behøver ikke drage fordel -
- af min store erfaring som forældreløs.
Lige meget, hvor trist du ser ud.
Jeg må holde op med at tænke på ham.
Jeg har spildt nok energi på den dumme dreng.
Jeg vil ikke tænke mere på Gilbert Blythe.
Hold så op, hjerne.
Romantik er så besværlig.
- Frk. Barry. - Og ulogisk.
- Goddag, Anne. - Goddag.
- Undskyld, jeg forstyrrer. - Nej, det gør De ikke.
Må jeg træde ind i din ydmyge bolig?
Naturligvis.
Hyggelig lille hytte.
De skal bare vide, at det, De hørte,
- intet har med romantik at gøre - Javel.
Jeg er slet ikke interesseret i Gil...
Den dreng.
Jeg har vigtigere ting at tage mig til.
Du har bestemt et stort potentiale.
Det, De siger, varmer mit hjerte.
Jeg råder dig til at følge dine mål.
Jeg har så mange mål.
Godt. Du har masser af tid, hvis du er heldig.
Ja. "Heldig."
Du skal nok finde ud af, -
- hvad du vil, og hvad du er god til.
Jeg vil være dygtig til noget overraskende.
Jeg er ikke som de andre.
Alle de piger, jeg kender, vil være en god hustru.
Hvad synes du om det?
Jeg vil gerne være brud, men jeg forventer ikke at blive hustru.
Interessant.
- Kan De se mit dilemma? - Ja.
Nu skal du høre.
Du kan blive gift, når du ønsker det.
- Det er rigtigt. - Og hvis du vælger at få en karriere, -
- kan du selv købe en hvid kjole -
- og tage den på, når du har lyst.
Hvorfor fandt jeg ikke selv på det?
Det er en god idé.
Jeg vil være min egen kvinde.
Jeg går ind for, at man skaber sin egen vej frem i verden.
Skal vi gå?
En vis ung dame har forklaret mig, -
- hvor vigtigt det er at få frisk luft.
Tak.
Frk. Barry?
De inspirerer mig. Jeg håber, jeg vil kende Dem hele livet.
Det gør jeg også.
Hvis du bliver læge, -
- kan du måske finde en kur mod alderdom.
Frk. Josephine Barry har en spændende personlighed.
Hun er en selvstændig kvinde. Hun har aldrig været gift.
Hun er min nye rollemodel.
Hun hjalp mig med at tænke over min fremtid.
Du og Marilla inspirerer mig også.
- Det siger du ikke. - Jo, jeg gør.
Jeg bliver min egen histories heltinde.
Jamen dog.
Kærlighed skal ikke være mit livsmål.
Jeg tænker nu ikke på drenge.
Jeg vælger mig selv.
På den måde bliver jeg ikke skuffet.
Min kæreste Mar, vær sød at skifte mening.
Jeg beder dig, min elskede...
Jeg vil altid elske dig. John
Hvis vejen til en mands hjerte er maven...
Som vi jo ved.
...så må vi sørge for, -
- at det er den bedste tærte, Gilbert nogensinde har smagt.
Så vigtigt er det nu ikke at være en god kok i romantiske anliggender.
Hvis jeg var interesseret i romantik, og det er jeg ikke, -
- vil jeg hellere bemærkes for min personlighed end min kogekunst.
- Hvor er du sjov, Anne. - Det var ikke min hensigt.
Hvad står der på din liste?
Min hjerne, Diana. Min personlighed, min identitet.
Jeg tror på, at det er det vigtigste.
Hvis kærligheden altså betyder noget, men det gør den ikke.
Jo, den gør.
Synes du ikke, Gilbert ser smukkere ud, nu hvor han sørger?
Det har jeg ikke set.
- Det gør han. - Det ved jeg godt.
Ruby og Gilbert sad på en badebro.
- Og kyss... - Minnie May, vi prøver at arbejde.
- Jeg laver da mad. - Du ser på.
Jeg har sagt, du kun må være her, hvis du tier stille.
Du må ikke afbryde. Ellers må du sidde hos tante Josephine.
Nej.
Med forlov.
Jeg er stille.
Så er du den eneste. Kaglende høns.
Gud hjælpe mig.
Gå så hen til den dreng med tærten, før jeg får nervesammenbrud.
Undskyld, tante Josephine.
I piger har talt om ingenting i timevis.
Et pigeselskab skal være stilfærdigt. Ellers er det uudholdeligt.
"Det er svagt og dumt at sige, at man ikke kan udholde -
- den skæbne, der er en pålagt."
Hvadbehager?
Jane Eyre. Er den ikke vidunderlig?
Jeg har ikke læst det afsnit endnu.
Kapitel seks.
Jeg græder over slutningen hver gang.
- Når Rochester... - For himlens skyld.
Jeg er jo lige begyndt at læse den.
Undskyld.
Jeg elsker at græde over en god bog. Gør De ikke?
Jeg synes, prosa er oplivende.
Når bare jeg kan høre mig selv tænke.
Vi går over til Gilbert med tærten, når den er færdig.
Gud er barmhjertig.
Jeg skal nok sige, hvad jeg synes om slutningen.
- Er hun altid så gnaven? - Hun har altid været skræmmende.
Hun er bare mere gnaven, nu hvor hun sørger.
Det må være frygteligt at miste en, man elsker højt.
På et splitsekund, et hjerteslag, -
- så forsvinder de for altid.
Og man kan intet gøre for at ændre det eller få dem tilbage.
Anne?
Du græder på kartoflerne.
Undskyld.
Ruby, man må gerne sige: "Jeg føler med dig."
- Det vil jeg sige, for det gør jeg. - Du gør det værre ved at sige det.
Hans far er lige død.
Det siger man, når folk dør.
Du må ikke gøre ham ked af det.
Han er allerede ked af det. Hans far er lige død.
- Sig til Ruby, at man godt kan sige... - Måske er det bedre, hvis jeg går hjem.
Hvad? Hvorfor det?
Jeg er sikker på, at Marilla har brug for min hjælp.
Vær nu ikke fjollet. Vi er næsten fremme.
Hold mig i hånden.
Jeg er så nervøs.
Undskyld, vi forstyrrer. Vi kommer for at give dig den her.
- Vi føler med dig. - Det er en tærte.
Vi har lavet den sammen. Til dig.
Tak.
- Vi håber, du kan lide den. - Det kan alle da.
Vi håber, den kan trøste dig, Gilbert.
Anne har lavet kartoflerne.
- Hun er god til at lave mad. - Men jeg ville være en rædsom hustru.
Nå, men tak, fordi I kom.
Marilla, har du nogensinde overvejet at gifte dig?
Jeg...
Engang troede jeg, jeg skulle giftes.
Men det var umuligt.
Kom og dæk bord.
Det lyder tragisk.
Hvorfor var det umuligt? Afviste han dig?
Slet ikke.
Jeg skulle hjælpe derhjemme.
- Hele dit liv? - Altså...
Sådan blev det bare.
Min mor kom sig aldrig over min storebrors død.
De havde brug for mig her.
Nu må jeg i gang med morgenmaden.
Jeg skriver det bare på regningen. Vil du betale i dag, Matthew?
Hej, Gilbert.
Goddag, hr. Cuthbert.
Det er blevet koldt.
Ja.
RENGØRINGSMIDDEL TIL OVNE
Jeg så forleden -
- at du har ladet et par marker ligge brak.
- Jeg har ikke besluttet det endnu. - Hvad mener du?
Jeg siger til, hvis jeg vil sælge.
Nej, slet ikke.
Jeg ville bare sige -
- at jeg og min medhjælper Jerry gerne vil hjælpe dig.
Vi kan kigge forbi til foråret, hvis du vil.
Og få dig i gang igen.
Det er venligt af Dem.
For at være ærlig -
- har jeg aldrig ønsket at blive landmand.
Jeg må hellere komme videre.
Som sagt vil jeg gerne bede dig betale regningen.
Ærgerligt med det skib.
Jeg har hørt, du havde afgrøder om bord.
- "Skib?" - Har du ikke hørt det?
Et skib gik ned på vej til fastlandet.
Fra Charlottetown?
Sælgeren var ikke forsikret. Tab kan ikke refunderes.
Det er en skam.
Det bliver seks dollar og ti cent, Matthew.
Hvad hed skibet?
Dal Marie.
Gilbert.
- Hvordan går det, Blythe? - Fint.
Du må komme tilbage i skolen. Den grimme forældreløse pige er ustyrlig.
- Kan I ikke være ligeglade? - Vi må vise hende, hun ikke er så klog.
Hun er klog. Lev med det.
Hvorfor er du sådan, makker?
Hvorfor læser du ikke en bog og ordner det selv?
Hvor er du sjov, makker.
- Nu skal jeg sige dig en ting. - Ja?
Jeg er ikke din makker.
Ja, ja.
Og hvis I driller Anne igen, så vil I fortryde det.
- Ja, ja. - Ja.
Hvad er dit problem?
Stil det spørgsmål igen.
Nej, kom nu.
- Hvorfor opfører du dig sådan? - Spørg mig.
Kom nu, makker. Jeg forstår dig ikke.
Hvad er dit problem?
Gilbert. Undskyld, at jeg forstyrrer.
Nej, slet ikke, frk. Cuthbert. Bare giv Dem god tid.
Gad vide, hvordan han har det med at ligge så stille.
John elskede at rejse.
Han rejste rundt med militæret som ung.
Så fik han det liv, han ønskede sig. Fuld af eventyr.
Jeg hørte, han slog sig ned i Alberta.
Vi var en stor familie.
Jeg er den sidste.
Den eneste tilbage.
Det gør mig ondt.
Nej, det...
Vi flyttede tilbage hertil, da jeg blev født.
Han kaldte os de fortabte sønner.
Han tog mig med tilbage til Alberta for nylig.
Han ville se det igen.
Der er smukt.
Dengang vi gik i skole sammen -
- talte John om store byer, om resten af verden.
Det virkede -
- umuligt.
Det lyder spændende.
Du ligner ham på mange måder.
Han kunne ikke overtale mig til at tage afsted.
Jeg ville ønske...
Bad han dig tage med ham?
Jeg vil altid være taknemmelig for, at han mente, jeg var modig nok.
Pligt -
- kan være et fængsel.
Jeg har altid spekuleret på...
Jeg vil gå hjem nu.
Du må endelig sige til, hvis du har brug for noget.
Tak, frk. Cuthbert.
Kære Gilbert.
Undskyld.
Jeg ved, du ikke er heldig.
Det var ikke det, jeg mente.
Goddag, må jeg komme ind?
- Vil du tale med Diana? Hun er gået ud. - Nej.
Undskyld, jeg forstyrrer, men jeg vil bede om noget, -
- og De er min mentor.
- Om forladelse. - Det gør ikke noget, mit barn.
- Jeg må hellere gå. - Nej.
Følelser kommer sjældent belejligt. Og de er ofte uudholdelige.
Men for tiden generer det mig ikke.
Det er jeg ked af.
Sorg er forvirrende.
Sorg er prisen for kærlighed.
Så det gør ingen verdens ting.
Jeg savner min kære Gertrude. Jeg elskede hende højt.
Var hun Deres sjæleven?
Ja.
Jeg beundrer Dem, frk. Josephine.
De er min rollemodel.
Jamen dog.
Jeg vil udnytte min intelligens fuldt ud.
Jeg vil aldrig styres af kærligheden.
Så ligner du mig slet ikke.
De og jeg er ikke kvinder, der gifter sig.
Det var jeg nu på en måde.
Vi havde et langt, vidunderligt liv sammen.
Jeg fortryder intet.
Det er det eneste, du skal beslutte.
At leve livet uden at fortryde noget.
Tekster af: Mia Sorgenfrei