Cordelia
Ingenting rimer med Cordelia
Skal hun ikke på skolen i dag heller?
Ingenting å skjemmes for
At du er slett og sær
Cordelia
Ingenting rimer med ditt navn
Men ikke vær skamfull
Selv om du er slett og sær
Skulle ikke hun samle egg?
Hvis hun ikke går på skolen igjen snart, -
- må du sende oss begge på galehuset.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
En perfekt kirkegård av begravde håp
Sverger du å være min venn for alltid? -
- store ideer må uttrykkes med store ord -
- å sove i et tre i måneskinnet
Hallo, lille frøken.
Du må sjekke med en kniv om paien er ferdig.
Det skal jeg.
Pass på tiden, Anne, så den ikke blir brent.
Det skal jeg.
Jeg vil ikke finne en askehaug når jeg kommer tilbake fra Rachel.
- Det skal jeg. - Hva?
Jeg mener, det skal jeg ikke. Det skal du ikke.
Slapp av, jeg skal gå inn.
Marihøne, marihøne, fly av sted
Huset ditt brenner Og barna dine er borte
Anne!
Jeg går nå!
Alle bortsett fra en, og det er lille Anne
For hun krøp under en stekepanne
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Vel -
- siden du har spurt meg om råd, Marilla...
La henne få utfolde seg en stund til.
Tror du det er bedre at hun er hjemme?
Jeg mener...
Jeg ville ikke nevnt skole før hun gjør det selv.
Og det gjør hun.
Hun vil ikke bli for alltid.
Jeg er usikker.
Hun er smart, men hun fikk en vanskelig start på livet.
Hun er ikke alltid... rustet for visse ting.
Det er synd.
Hun ville så gjerne på skolen.
Gi det tid.
Som jeg sa...
Anne er ei smart jente.
Altfor smart.
Hun vil gå på skolen igjen.
Idealene viker fort når
- man er fanget på kjøkkenet hele dagen. - Snakk for deg selv.
Hun roer seg nok om en ukes tid.
En ukes tid?
Vær tålmodig.
Stol på meg, -
- hun begynner snart igjen på eget initiativ.
Med Guds vilje.
Dette er en flott lengde, Griselda.
Ja, denne lengden.
Dette er perfekt for dansing.
Kanskje du kan lage en løkke til å løfte slepet?
Jeg setter virkelig pris på alt du gjør for meg, Griselda.
Jeg ser det som veldig viktig å gi velfortjent ros.
Det må være forferdelig å tjene noen som overser deg, -
- eller behandler deg ufint.
Jeg forestiller meg at man kunne følt seg liten og fortapt.
Eller fortvilet og usikker.
Jeg lurer på om slike følelser går over.
Jeg tar teen min i biblioteket, Griselda.
I dag skal jeg klatre opp i stigen -
- etter en ensom bok på den øverste hylla.
Å, kjære Gud.
Anne!
Marilla?
Paien.
Ikke stå i veien!
- Unnskyld, jeg glemte det! - Det har jeg merket.
Ikke stå der og måp, åpn opp døra.
Hent restebøtta.
Jeg vet ikke om dette engang duger til grisene.
Jeg er lei for det.
Jeg mente virkelig å passe tiden, -
- men så fikk jeg en herlig dagdrøm.
Hjernen din går på tomgang.
Det gjør den ikke.
Jeg var den vise prinsesse Cordelia som kan lese en bok ved bare å røre den.
Dette har gått for langt.
Ingen sier at hun er rar, folk omfavner i stedet hennes særpreg.
Livet er ikke magisk, Anne.
- Jeg vet det. - Du kan ikke bare drømme deg bort.
Jeg har ansvaret, og jeg mener det er på høy tid du går på skolen igjen.
Ikke tving meg, Marilla.
Jeg klarer det ikke. Jeg lover å gjøre det bedre her.
Det er ingen vits i å diskutere det.
Men Matthew sa at jeg ikke måtte.
- Hva sa du? - Han forstår -
- at skolen er tortur for meg.
Selvsagt gjør han det. Han er min åndsfrende.
- Jeg har ingen venner. - Du har Diana.
Hun kan ikke like meg når ingen andre gjør det.
Ro deg ned.
Og Gil...
Hans eneste kall i livet er å gjøre meg til latter.
Sludder og vås.
Jeg passer ikke inn!
Du skal tilbake på skolen i morgen, ferdig med det.
Matthew Cuthbert. Det er på tide å få slutt på dette tøyset.
Jeg har latt deg skjemme bort det barnet.
Jeg sympatiserer bare...
Var vi ikke enige om at jeg skal oppdra henne?
Jeg... mente ikke å stikke nesen i det.
- Jeg hater å se at hun er lei seg. - Håper du er fornøyd.
For akkurat nå valser hun rundt i røyken på kjøkkenet.
Hun er visst litt i sin egen verden.
Litt?
Hun brente nesten ned huset.
Flytt deg, ditt fugleskremsel.
For en ubrukelig møkkaunge du er!
Ikke vær redd, Anne. Jeg er din venn for alltid.
Vi har hverandre.
Katie?
Katie, er det deg?
Snille Katie.
Er du der inne?
Vær så snill.
Jeg er lei for at jeg måtte etterlate deg hos Mrs. Hammond.
Det ville gjort meg så glad om du kunne komme på besøk.
Katie?
Uvirksomhet er djevelens verk.
Hvis det er greit for deg, selv om du vet best, -
- foreslår jeg at hun går på skolen igjen i morgen.
Hva gjør du inne på denne tiden?
Hva vil du, Matthew?
Jeg...
Jeg tar en kaffe.
Klokken tre på ettermiddagen?
Eller te.
Teen er klar klokken fire, som alle andre dager.
Greit.
Hun blir fort vant til skolen, som alle andre barn.
Men hun...
Men hva?
Anne er ikke som de andre.
Du er for snill med henne.
Vi må ikke spørre henne for mye når hun kommer tilbake.
Det skaper bare problemer. Hun vil lære å like det.
God ettermiddag.
Anne.
Dere lurer sikkert på hvordan skoledagen gikk.
Det var ikke så ille som jeg trodde.
Jeg hadde det fint.
Det var godt å høre.
Vel, har du ikke lekser? Hvor er bøkene dine?
Jeg trengte dem ikke i dag.
Jeg legger dette på benken.
Jeg tok med din favorittblomst.
Det er en villrose.
Jeg skulle ønske du var her, Katie.
Kom nå, Anne.
ENGLAND OG CANADAS HISTORIE
Da er sengen redd opp.
Kan jeg ta et ekstra eple, for å dele med noen?
Vær så god.
Er det ikke herlig at hver dag er et eventyr?
- Du er i godt humør. - Spørs bare hvordan man ser på ting.
Jeg er klar for skolen. Skal bare hente hatten.
Jeg regner med å lære om Saskatchewan-distriktet i dag.
Er ikke Saskatchewan et herlig navn å si?
Jeg vil reise dit en gang.
Det er spennende å lære om steder man kan reise til.
Prærien appellerer til meg.
Vel... på tide å dra.
Ha det. Håper du ikke misunner meg for mye -
- i denne lærerike perioden av mitt unge liv.
Anne er så lenge på skolen.
Liker hun det nå?
Det ser slik ut.
Hallo, frøkner.
- God ettermiddag, Miss Cuthbert. - God ettermiddag, Diana.
- Dette er Miss Ruby Gillis. - Hallo.
Hva ville dere to?
Vi tenkte at Anne kanskje ville ha bøkene sine.
Hyggelig å møte deg. Kom, Diana.
Vi har vært bekymret for henne. Ikke sant, Ruby?
Særlig Diana.
Har det skjedd noe?
Anne har det vondt, ikke sant?
Jeg bare vet det.
Anne er for følsom for denne verdenen.
Det sa hun til meg en gang.
Kommer hun aldri tilbake til skolen?
Hvis ikke, kan vi sitte sammen, Diana.
Når så dere henne sist?
Det har gått mange dager nå.
Jeg trodde hun skulle komme tilbake.
Jeg også.
Kan vi få hilse på henne?
Anne er ute i et ærend nå, -
- men jeg skal si at dere kom.
Takk, Miss Cuthbert.
Si til Anne at vi savner henne.
Det skal jeg.
"Navnet 'Saskatchewan' kommer fra prærieindianerne."
De kalte det Kisiskatchewan, -
- som betyr 'elven som renner hurtig', -
- og refererer til de viktigste vassdragene -
"- som går gjennom territoriet, elvene North og South Saskatchewan."
Er det ikke fint at indianske navn alltid betyr noe spesifikt?
Jeg lurer på hva navnet mitt ville vært hvis jeg var indianer.
Drømmeren Flammehår.
Eller kanskje...
Hun Som Snakker med Trærne.
Eller...
Jeg har det.
Åndsfrenden.
Det passer.
Hva sier du, Griselda?
Ja. Du har rett, som alltid.
Det er sent, og prinsessen deres må av sted til slottet.
Vi sees igjen når morgensolen skinner, kjære elever.
Unnskyld at jeg er sen.
Det var så mye å lære.
Hvordan var Saskatchewan-distriktet?
Fascinerende.
Jeg hadde enda en flott dag.
Jeg lærte så mye, -
- og jeg tror Mr. Phillips var imponert, og...
Og hun løy.
Og løy igjen.
Rett opp i ansiktene våre.
Jeg har prøvd å lære henne rett og galt, men...
Vi mener dette er så alvorlig at vi måtte komme til deg.
Riktig, riktig.
Dere gjorde det rette.
Det er meget bra at jeg er her nå.
Gud ser strengt på løgn, unge dame.
Det vil jeg anta.
Jeg forstår nå hvor uaktsom jeg var.
Uaktsom og respektløs.
La meg forsikre deg, pastor, jeg er full av anger.
- Ja. - Og også rystet...
- Nå... - ...og ydmyket.
Jeg kan bare håpe det gleder Gud å vite hvor dypt ulykkelig jeg er.
- Gjør det? - Du må ta bønnen til hjelp.
Anne, du må alltid huske -
- at ærlighet varer lengst.
Ærlighet varer ikke egentlig lengst, eller?
Unnskyld meg?
- Anne. - Vel, jeg mener, for eks...
Nå skjønner jeg hva dere strir med.
Hva du mener er uten betydning.
Om alt, eller...?
Lover du at du aldri mer skal lyve?
- Er det løgn å unnlate å fortelle? - Skjønner du?
- Hun angrer ikke. - Jeg angrer, Marilla.
Jeg er lei for at jeg har gjort deg sint, og...
- Du sa at du gikk på skolen. - Jeg gjorde det, på et vis.
- Tror du vi er dumme? - De hater meg der!
Det holder! Du må beherske deg.
Jeg ser hva problemet er her. Ja, det gjør jeg absolutt.
Og et svar har kommet til meg.
Dette problemet er enkelt å løse.
Hvis jenta ikke vil gå på skole, så burde hun ikke det.
Hun burde bli hjemme -
- og lære skikkelig husarbeid fram til hun gifter seg.
Og Herren sa:
"Det er ikke godt at mannen er alene.
Jeg vil skape en passende hjelper til ham."
Det er ingen grunn til å ta seg bryet med en utdanning.
Alle unge damer bør lære å være en god hustru.
Jeg vet ikke hva jeg ventet å høre, men dette var noe annet.
Å forberede meg på å bli en hustru kan bli vanskelig for deg, Marilla.
Jeg er unektelig både slett og klumsete.
Det ville overrasket meg om jeg gifter meg.
Jeg ventet visselig ikke noe slikt, men hvis det er Guds...
Gå på låven og se om du finner noe å gjøre, er du snill.
Jeg må høre mine egne tanker.
Marilla vil at jeg skal finne noe å jobbe med ute.
Jerry er på låven. Han kan si deg hva som må gjøres.
Du er heldig som er gutt, Jerry. Gutter kan gjøre som de vil.
Gutter har muligheter.
Du kan gå på skole om du vil.
Betyr det at skole er ute av bildet for deg?
- Hvor tror du jeg helst ville vært? - Det har jeg ikke tenkt på.
Det er mye jeg ikke hadde tenkt på før i dag.
Jeg vil nok ikke bli en god hustru.
- Sannsynligvis ikke. - Jeg er så hissig.
- Det er sant. - Jeg er uoppdragen, utålmodig, -
- tynn og slett. Ikke si noe, Jerry.
Hvem hadde vel trodd at jeg skulle bli noens hustru?
Det må finnes andre muligheter.
Hva vil du bli?
Jeg gjør dette.
Men hva om...? Hva om jeg var en forfatter?
Hva om jeg kommanderte en hær, som Jeanne d'Arc, -
- eller ble en utforsker og oppdaget nye land?
Jeg trenger ikke skole for noe av det.
Hvorfor svarer du ikke?
Broren min går i lære hos smeden, den andre lærer å bli slakter.
Jeg kunne vel også blitt smed.
Men hva vil du, Jerry?
Du kunne blitt kartograf eller pilot.
Eller lede en safari.
- Jeg aner ikke hva du snakker om. - Kom igjen, Jerry.
Bruk fantasien.
Seriøst, jeg forstår ikke de ordene.
Du skjønner hva jeg mener.
Og jeg vet ikke med deg, -
- men jeg føler plutselig at jeg gløder av muligheter.
Eller bare gå på skolen, fordi du kan.
Gå og finn noe annet å gjøre.
Marilla?
Hva gjør du?
Det er kaldt i peisen.
Uff da.
Dette er ikke deg.
Jeg aner ikke hva som er meg.
Overhodet.
Jeg fyrer i peisen.
Du har mye å tenke på, skjønner jeg.
Etter pastorens besøk.
Jeg har det som fisken i vannet. Takk for at du spør.
Er det noe jeg kan bake, vaske, reparere eller hente for deg?
Marilla?
Marilla!
Hva skjer?
Det brenner i byen.
Ta på deg støvlene og skynd deg ned.
Ta med bøttene.
Vi mater grisene på veien.
Fort som lynet!
Fort! Hent alle bøttene du finner.
Hold dem i ro med teppene.
Ta med lykta.
- Fortsett med bøttene... - Send den videre.
- Skynd dere! - Vi trenger flere bøtter!
Dette er familien Gillis' hus.
Stakkars Ruby.
Hent stigen!
- Kom igjen! - Skynd dere!
Kom igjen!
Få ut hestene!
Løp hjem til oss og hent flere bøtter!
Send disse videre!
Anne!
Som jeg har savnet deg.
- Trekk unna! - Unna vei!
Hjelp oss med stigen!
Hent bøtter for Gilbert!
Hvor er brannvogna?
- Greit, kom igjen! - Den er på vei!
Det sprer seg så fort. Er alle ute av huset?
Der står familien Gillis. Ser du Ruby?
Fortsett med vannet! Kom igjen!
Hvorfor er dørene og vinduene åpne?
Vi trenger mer vann!
Pass opp!
- Hva? - Unna vei!
Brannvogna!
Unna vei! Brannvogna!
Anne?
Nei! Anne!
Anne!
- Hva er det? - Anne!
Hva har skjedd med Anne?
Hun løp inn!
Slipp meg! Slipp...
Jeg må hente Anne!
Slipp meg. Jeg må hente Anne!
- Du kan ikke! - Er det henne?
Herregud.
Det roer seg ned!
Vi klarer dette. Flere bøtter!
Hvor er hun? Jeg skjønner ikke.
Hvor er hun?
- Kjære Gud i himmelen. - Anne.
Mr. Cuthbert. Hjelp!
Unna, Josh.
Løft opp. Ok, nå løfter vi.
La navnet ditt helliges. La riket ditt komme.
La viljen din skje på jorden slik som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød, og tilgi oss vår skyld, -
- slik også vi tilgir våre skyldnere.
Anne.
Anne! Å, Anne.
Finn ut hva...
Anne!
Hun er ok.
- Det går bra. Jeg er ok. - Hun er ok!
Hva gikk det av deg?
- Hjalp det? - Hvorfor løp du inn?
Hun løp inn!
- Dempet det brannen? - Hva gikk det av deg?
Flammer... trenger oksygen. Lukker man dører og vinduer kveles de.
Å, kjære vene.
Anne dempet brannen!
Hvordan visste du det?
Det var Anne! Hun gjorde det!
Branninstruksen på barnehjemmet.
Det var ikke mye annet å lese.
Og vi takker deg, Gud, for din nåde...
Mot dem som tviler, skal dere være barmhjertige.
Andre skal dere berge ved å rive dem ut av ilden.
Så dere til og med skyr kappen som er flekket av kroppens begjær.
Han som har makt til å bevare dere fra fall -
- og føre dere fram for sin herlighet, jublende og uten feil...
Kanskje du kan bli brannkvinne.
...for at du våker over oss -
- og beskytter oss alle fra ulykke, -
- ære være Gud i det høyeste.
Ok, det er bestemt.
Familien Gillis skal bo hos familien Barry, -
- familien Cuthbert, og hos oss.
Hvis alle jobber sammen, -
- vil det ta en uke å reparere de største skadene.
Det stemmer nok.
Jerry og jeg skal ta oss av Bjørkely.
- Jeg er snart tilbake. - Jeg også.
Jeg tar med så mye hjelp jeg bare kan.
Litt av en greie.
- Litt av en greie. - Vi skal nok få rettet opp i det.
Frykt ikke.
Vi skylder dere alle en stor takk.
Særlig deg, Anne, -
- du var snarrådig og du risikerte livet for oss.
Og mange takk til damene som tar seg av barna, -
- særlig siden det ikke er skoledager.
Dere får litt å stri med.
Ruby.
Kom hit, er du snill.
Det er ikke noe problem, vi tar henne gladelig imot.
Nå kan Anne og Ruby bli bedre kjent.
Hva?
- Nei. Mor... - Ruby.
- Jeg vil ikke bo der. - Ro deg ned.
- Hvorfor kan jeg ikke bo hos Diana? - Det holder.
Planen er bestemt.
Jeg kommer aldri over det. Ikke gjør det.
Jeg vil ikke høre mer om dette. Vær takknemlig -
- for at du faktisk har et sted å sove.
Hør, hør.
Unnskyld.
Det er ikke viktig hva andre jenter synes, Ruby.
Det viktige er hva du synes.
Og jeg synes i alle fall at Anne er fantastisk og modig.
Jeg kommer snart på besøk. Ok?
Det er greit.
Slapp av.
Ingen vil tro at vi er venner.
Vi får komme oss tilbake.
Nå vil jeg at dere to går opp og legger dere et par timer.
Dere trenger å hvile etter den forferdelige natten.
Jeg kan hjelpe deg, Marilla. Jeg kan hente eggene.
Det kan du, men du skal ikke.
Opp i seng med dere, begge to.
Anne, sørg for at gjesten din er komfortabel.
Kom, Ruby.
Jeg har et herlig loftsrom, og kirsebærtreet er så vennlig.
Jeg gråt også min første natt her.
Jeg prøvde, -
- men fant ikke håp i mitt sinn den kalde natten.
Prinsesse Cordelia var ingen steder å skue.
Prinsesse Cordelia?
Vel...
Hun er en vis og ensom prinsesse, -
- og hun kler seg i kjoler av den fineste silke og fløyel, -
- med puffermer og lag på lag med volanger.
En dag -
- kom prinsesse Cordelia -
- til verdens vakreste kongerike.
Hun kjente ikke en sjel og var redd ingen ville like henne.
Alle kjolene mine er ødelagte av røyken.
Du kan låne en av mine. Jeg har to.
En uke er ikke så lenge -
- når du kan planlegge alt du vil gjøre.
Du kan starte med å tenke på hvilken farge du vil ha på rommet ditt.
Jeg vet det er godt å ha noe å se fram til.
Jeg har alltid likt robinsegg-blå.
Hvilken farge liker du?
Rosa ville også vært nydelig.
Jeg tenker egentlig aldri på rosa, -
- siden jeg er så rødhåret at det er uaktuelt, -
- men du ville vært så pen i et rosa rom.
Vi holder oss opptatte.
Jeg lærer å bake.
Vi kan bake kjeks til guttene mens de jobber.
Du kan treffe Gilbert.
Diana syns han så ut som en helt da han slukket brannen for deg.
For meg?
Jeg hadde ikke tenkt slik på det.
Vel, jeg merket det ikke selv.
Jeg er ikke en Gilbert Blythe-fan.
Jeg skal aldri tilgi fornærmelsen hans.
Jeg skal aldri skifte mening om ham.
Det var en god idé, det med kjeksene.
Det er synd du ikke er på skolen lenger.
Du virker så smart.
Det er best for alle at jeg ikke er der.
Heng i nå, gutter.
God ettermiddag, pastor. Jeg lærer å bake.
- Vil du ha en scone? - Det vil jeg gjerne.
Dette er tungt arbeid.
Der kommer misfosteret og hennes nye tvillingsøster.
Så lenge de har med mat, kan det være Quasimodo for min del.
Ruby!
Det var morsomt.
Ruby, er du ok?
Ruby.
Jenter er ubrukelige.
Burde holdt deg hjemme på kjøkkenet, hva?
Hva feiler det deg?
Gå hjem!
Og bak kjeks.
Det har de allerede gjort.
Dette er Rubys eiendom.
Hadde du glemt det?
Ha dere vekk, og la mannfolkene arbeide.
Gi meg den hammeren så skal jeg gjøre jobben, -
- hvis du er for opptatt med mobbing til å få noe gjort!
Hei. Her.
Er du ok?
Vær så god.
Takk, Gilbert.
Ja... selvsagt.
Takk for at dere... kommer med fôr til dyrene.
- Mange takk. - Vær så god.
Matthew, kan du ta med kurven hjem senere?
Det bør jeg, hvis jeg vet mitt eget beste.
Kom igjen, Ruby, nå drar vi hjem.
Du har rett, pastor.
Ærlighet varer lengst.
Det kan også være svært fornøyelig.
Vel, jeg...
Gilbert er så ridderlig.
Han er noe for seg selv.
Det var... litt av en episode oppe ved familien Gillis' hus i dag.
Ingenting som litt rødhåret temperament.
Jeg mener at du var så modig.
Hadde du vært en gutt...
- ...ville det der endt i slagsmål. - Hadde ikke vært meg imot.
Billy Andrews er en feiging som fortjener å få seg en på trynet.
Jeg kunne tatt ham.
Ikke hvis du ikke -
- beskytter nesen.
Å, du kan slå. Har du trent i all hemmelighet?
Kall meg Avonlea Ace.
Du er et naturtalent. Venstre!
Nesa, nesa.
Jeg gir meg!
Stiftelsesmøtet i Avonlea Fortellerklubb -
- er nå satt.
Å, Anne.
Dette er så...
Vidunderlig hemmelig -
- og utsøkt spennende?
Du er så flink med ord.
Ofte skjønner jeg knapt hva du sier.
Før vi begynner å dyrke vår fantasi, -
- må vi alle velge et nom de plume.
Ser dere? Nå skjedde det igjen.
Et nom de plume er et pseudonym, et forfatternavn.
Jeg skal skrive under navnet Rosamund Montmorency.
Så spennende.
En gang i uken skal vi lese historiene våre for hverandre -
- og snakke tankefullt om dem.
Jeg kommer ikke på noe.
Jeg har masse ideer hvis du trenger hjelp.
Hva med...
En fortelling om eventyrlig og tragisk romantikk?
Jeg kan ikke tro at jeg skal hjem i morgen.
At skolen starter igjen.
Alt ordner seg.
Jeg kommer til å savne deg.
Jeg ville bare si ifra at Ruby har sovnet nå.
Takk, Anne.
Det er godt at hun sovner så lett.
Hun trenger hvile nå, siden hun skal hjem i morgen -
- og skolen starter igjen snart.
Jeg er i et dilemma.
Jeg er bekymret over det pastoren sa.
Ikke om det å lyve, det hadde han rett i.
Det er det med å ikke gå på skolen, og bli en hustru.
Jeg har tenkt på det også.
Tanken virker litt gammeldags for meg.
Hva synes du?
Vel, det gir ikke mye rom for fantasi, -
- det skal være sikkert.
Vel, jeg tenker at du burde bestemme selv -
- hva du vil gjøre og bli -
- og så fokusere på det.
Kanskje skolen ikke er så ille nå som jeg har Diana og Ruby.
Du har et godt og smidig sinn, Anne.
Jeg ser ingen grunn til å hindre det.
Da jeg var ung, hadde vi ikke noe valg.
Jeg synes du skal ta avgjørelsen selv.
Farvel, kjære Katie.
Ro dere ned.
Jeg vil ikke si det flere ganger.
Åpne kapittel 12 i bøkene.
Når jeg snur meg, bør dere ha åpnet bøkene.
Det er Anne.
Hun er her.
Anne.
Vi har savnet deg.
Anne Shirley Cuthbert, vær snill og sett deg.
Tekst: Steinar Beddari