LESEBOK
Anne!
Det er sikkert vanlig å være nervøs den første dagen.
Det kommer til å gå fint.
Jeg har ikke så mye erfaring med skolen, -
- men den er helt sikkert bra.
Bedre enn bra.
Jeg tviler ikke på det. Ikke i det hele tatt.
Jeg ligger noen få år etter, -
- men det er ingen grunn til ikke å være optimistisk.
Akademisk sett kan det bare gå oppover.
Hvis man bare tar ett skritt av gangen, går det nok bra.
Ro ned de skrittene litt, vær så snill.
Det blir fint å få mange nye venner.
Selv om det kan være vanskelig å finne fotfeste.
De andre har nok kjent hverandre bestandig.
Jeg har drømt om å gå på skole hele livet.
Hva kan vel gå...?
Ikke la det være et dårlig tegn.
Ærlig talt, Anne, jeg sa at du skulle ta det med ro.
Jeg ordner det, Marilla.
- Unnskyld, Marilla. - Det kommer til å gå fint i dag.
Du er smartere enn de fleste.
Jeg er ikke bekymret for hjernen min.
Den fungerer ganske godt.
Med litt flaks, tar jeg igjen de andre ganske fort.
Det er ikke det jeg er redd for. Vet du hva jeg er redd for?
Det jeg er aller mest redd for?
Du forteller det nok snart, tenker jeg.
Det er det grusomme røde håret.
Dette forferdelige, stygge, forferdelige røde håret.
Det er min forbannelse.
Anne Shirley Cuthbert, -
- jeg foreslår at du finner en mer verdig bekymring.
Og fregnene mine. Jeg hater dem.
Jeg kan ikke hjelpe for at jeg tror de ville likt meg bedre om jeg var pen.
Tullprat!
Du er forfengelig, ingen tvil om det.
Hvis ikke en rose var vakker, ville ingen ha luktet på den.
Hvordan kan jeg være forfengelig når jeg er stygg?
Nå er det nok tullprat.
Det kommer til å gå fint på skolen hvis du slutter å syte.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
En perfekt kirkegård av begravde håp
Sverger du å være min venn for alltid? -
- store ideer må uttrykkes med store ord
Å sove i et tre i måneskinnet
Hei.
Det er så hyggelig å bli kjent med deg.
Jeg hilser.
Gleder meg.
Å, kjolen din er utsøkt.
Puffermer er guddommelig.
Har du alltid bodd i Avonlea?
Helt enig. Det er det vakreste stedet på jord.
Og jeg har reist mye.
Det gir en perspektiv på verden.
Denne gamle her?
Jeg elsker villblomster, gjør ikke du?
Noen ganger forestiller jeg meg at rommet mitt er en løvsal med blomster.
Visste du at løvsal er en dames private leilighet -
- i et middelaldersk slott?
Hadde det ikke vært flott å være prinsesse?
Jeg kan ikke få sagt hvor spennende det er å bli kjent med deg.
Hei, Diana.
Hva har du gjort med hatten din?
Jeg ville gjøre et godt førsteinntrykk, og den var så kjedelig.
Du gjør inntrykk, ja.
Jeg er glad du fant veien. Jeg håper at vi snart
- kan gå sammen. - Kan vi ikke det?
Foreldrene mine aksepterer deg nok snart, nå som du er en Cuthbert.
Velkommen til første skoledag.
Kom, jeg skal vise deg alt.
Hvem er det?
Legg hatten og genseren her. Du kan sitte sammen med meg.
Det er ok for Ruby.
Jeg tror Jane og Ruby kan sitte sammen nå som Prissy leser -
- til opptaksprøven til Queens Academy. Hun sitter nok med de eldre elevene.
Hvem?
Sett fra deg tingene dine.
- Hei, jeg er Moody. - Beklager.
Moody Spurgeon.
- Jeg er Anne. - Jeg er Charlie.
Charlie Sloan.
Hyggelig.
Ikke snakk med guttene.
De er tåpelige.
Hyggelig å se deg også, Diana.
Bortsett fra Gilbert Blythe.
Han er en drøm, men han kommer ikke i dag.
Dette er Jane Andrews, Josie Pye, Ruby Gillis og Tillie Boulter.
Alle sammen, dette er Anne.
Hei, Anne.
Hyggelig å treffe deg.
Det er en utsøkt glede å stifte deres bekjentskap, -
- og jeg vil anstrenge meg for å vise at jeg er verdt deres vennskap.
Anne elsker å lese, og hun kan veldig mange store ord.
Bruker hun alle i alle setninger?
Jeg liker også å lese.
Det gjør du ikke.
Jeg gjør ikke det.
Jeg så deg på kirkepikniken. Beklager at jeg ikke hilste på deg.
- Det var veldig mange der. - Jeg fikk ikke lov av mor.
Hvorfor må du gå med den voksne kjolen?
Det er fint å ha noe nytt.
Hvis du er foreldreløs, kanskje. Jeg ville aldri ha tatt den på meg.
Anne er ikke foreldreløs lenger. Hun er adoptert.
Jeg er fortsatt foreldreløs.
Det vil jeg alltid være.
Jeg ville hatet å være foreldreløs.
Jeg synes synd på deg.
- Du er latterlig. - Se der.
Det er en snakkende hund.
- Kan du hente pinner også? - Billy, la henne være.
Sitt. Bli.
Rull rundt.
Ikke bry deg om broren min.
Han er latterlig.
La aldri en gutt skjønne at han har såret deg.
Og ikke la dem skjønne at du liker dem heller.
Det er visst mye å huske på på skolen.
Har du noen gang gått på ordentlig skole, -
- eller sendte de deg til en skole for foreldreløse?
Kom. La oss se litt mer.
Ta med deg melk. Jeg skal vise deg bekken ute.
Så du at hun...?
God morgen, Miss Cuthbert.
God morgen.
Jeg tror ikke vi har blitt introdusert, -
- men jeg kjenner deg jo fra byen og kirken.
Det er Mrs. Bell, ikke sant?
Ja, og dette er Mrs. Andrews.
- Hyggelig å hilse på deg. - Hyggelig.
Hva ønsker dere?
Vi er her på vegne av FMSK.
Fremtidsrettede mødres syklubb. Du har kanskje hørt om oss.
Vi har møttes to ganger i måneden i over to år.
Selvfølgelig.
Jeg gir gjerne et lite bidrag.
Å, nei. Tusen takk, men vi driver ikke med veldedighet.
Vi er en organisasjon.
- En uformell organisasjon. - Men uansett en organisasjon.
Vi er mødre som samles for å diskutere utdannelsen til piker.
- Vi syr også. - Og det blir servert te, selvfølgelig.
Det høres stimulerende ut.
Nå som du er mor til en ung pike, -
- lurte vi på om du ville være med på møtene.
Du må være forberedt på at synspunktene våre er fremadrettede.
Vi mener at kvinners utdannelse er like viktig som menns.
Det er beundringsverdig.
Nå som piken din...?
Anne.
Nå som din Anne er en del av samfunnet vårt, -
- og du skal oppdra henne, -
- vil vi invitere deg til å bli med.
Vi har møte hjemme hos Andrews i ettermiddag.
Kommer du?
Sett melken sammen med min, så holder den seg kald.
Jeg må ha gjort noe galt. Jeg skjønner ikke hva det var.
Jeg skal fortelle alt du må vite om lunsj.
Alle jentene i vår klikk sitter sammen.
Vi har en slags klubb og ingen gutter er velkomne.
Jeg sitter ofte ved siden av Jane, men noen ganger sitter Jane med søsteren.
Tillie sitter ved siden av Josie.
Du må huske dette, -
- for vi sitter alltid sånn.
Alle viser hva de har med, og så deler vi.
Den som ikke deler blir sett på som veldig slem.
Jeg håper du har tatt med nok til alle. Du kan ikke spise uten å dele.
- Godteri er... - Kom hit, bisken.
Flink Anne.
Alle insisterer på at mødrene pakker ned noe spesielt.
- Hva har du med? - Josie Pye liker meg ikke.
Jeg har med et tørkle med blondekanter for anledningen.
Da ser det pent ut. Håper eplet ditt er delt.
- Eple? Jeg... - Kom, jeg skal vise deg resten.
Avonlea skole er veldig fremtidsrettet. Vi har et eget rom for de små.
Sett dere.
Hva slags regnestykker er det?
Divisjon.
- Divisjon? - Enkelt, ikke sant?
Det var tider.
Kom igjen.
Og dette er lagerrommet.
Du må be om tillatelse før du tar noe, selv når det er friminutt.
For av og til sover Mr. Phillips her.
Har du sett!
Det er Prissy Andrews og læreren, Mr. Phillips.
- Er de gift? - Selvfølgelig ikke.
Hun er elev, og han er gammel.
- De tar på hverandre. - De lager sikkert barn.
Hva?
Hvis de tar på hverandre, så har de intim kontakt.
Er det sant?
Det virker som om mange ektemenn har en kjælemus.
En kjælemus?
Det er det jeg har blitt fortalt.
Ja. Mr. Phillips har også en, i bukselommen foran.
Prissy Andrews har sikkert blitt kjent med den.
Og, Mrs. Hammond, damen jeg jobbet for før, -
- fikk tvillinger når hun hadde kost med Mr. Hammonds kjælemus.
Stav "henrivende".
Prissy og Mr. Phillips.
Prissy og Mr. Phillips var på lagerrommet.
Riktig. Sett deg.
Moody, reis deg og svar.
Stav "heslig".
Som håndskriften din.
Moody, det er en "g" i ordet.
Rett etter "i", men den er stum.
G-en er stum.
Slik du burde være.
Du er den foreldreløse, ikke sant?
Jeg heter Anne Shirley Cuthbert. Anne staves med E.
- Ba jeg deg om å snakke? - Du stilte meg et spørsmål.
Ba jeg deg om å snakke?
- Nei. - Så sett deg.
Hørte du hva hun sa?
- Er det mulig? - Nå får hun problemer.
Det er brød og ost i skapet til lunsjen din.
Jeg kommer tilbake i god tid til melkingen.
Dette møtet tar en del av dagen.
Er du sikker på dette, Marilla?
Jeg vet ikke helt hva jeg har sagt ja til.
Men det skader jo ikke å lære noe nytt.
Vi er jo foreldre nå.
Hvis du ikke har lagt merke til det.
Jeg har ikke tenkt på det sånn.
Men det er sant, -
- så du må venne deg til tanken.
Kom hit.
Jeg trodde aldri det skulle bli lunsjtid.
Sånn føler jeg det også.
Jeg gleder meg til å høre alt dere så.
- Jeg også. - Og jeg.
Hva mener dere?
Prissy og Mr. Phillips, dumma.
På lagerrommet.
Jeg fortalte dem om kjælemusen.
Det var så sjokkerende.
Men jeg var ikke helt sikker, så kanskje du kan fortelle om det.
Det er utrolig.
Prissy og Mr. Phillips har et intimt forhold.
Det er ganske vanlig.
Men du tror vel ikke at hun tok på den?
Kjælemusen hans?
Jeg ser med mitt lille øye...
Gå vekk.
- Ikke spioner. - Dumme gutter!
Lager de virkelig en baby?
Det er ekkelt. Han er lærer.
Prissy ser veldig voksen ut i år.
Tror du de er forelsket?
Når det gjelder intime forhold, vet jeg ikke om det er så viktig.
Kjære vene.
Fortell.
Min erfaring med Mrs. Hammond og den fulle mannen hennes...
Full mann?
- Kjære vene. - Var det de du bodde hos
- før du kom til Bjørkely? - De var de siste, ja.
- Og han var en fyllik? - Absolutt.
Mr. Hammond drakk alltid sprit, -
- og når han hadde drukket, snublet han rundt i huset -
- som et Frankenstein-monster, og alle løp.
Ingen løp fortere enn Mrs. Hammond.
Han ville at hun skulle kose med kjælemusen hans.
Gjorde hun det?
Jeg tror hun måtte.
Kjære vene.
Jeg hørte alt.
Alt?
Jeg vet fortsatt ikke hva jeg skal tro.
Noen ganger hørte jeg latter, og det hørtes gøy ut, -
- men andre ganger trodde jeg han skulle drepe henne.
Uansett så gjorde det Mrs. Hammond sint. Og dagen etter, som regel, -
- slo hun etter meg med en tresleiv.
Jeg må innrømme at jeg var lettet da Mr. Hammond døde.
Jeg savnet ikke snerten fra beltet hans.
- Er lunsjen over? - Nei.
Jeg spiser ikke ved siden av møkk.
Kom jenter, før alle blir vanæret.
Diana?
Jeg...
Kjære vene. Jeg skal se om noe kan gjøres.
Søsteren min skrev til meg om vår siste bok,
- The Grasshoppers av Mrs. Andrew Dean. - Søsteren hennes er en suffragette.
Hun sender meg jevnlig progressive tidsskrifter
- fra Acadia University. - Som hun gikk på.
Søsteren min skriver at bokanmelderen i The Athenaeum -
- beskrev historien som en kvinnes flørt med feminismen.
Feminismen.
For et utrolig ord.
Så fascinerende.
Men hva betyr det egentlig?
Jeg elsket historien.
Det endret mine tanker om høyere utdannelse for kvinner.
Moren min mener fortsatt -
- at det er skandaløst for kvinner å gå på college.
Det er et forbudt emne.
Vi er også en uformell bokklubb, hvis du lurte på det.
Du kan få lese denne
- etter Margaret, hvis du vil. - Tusen takk.
Jeg håper du er en jente.
Du vil bli en moderne kvinne i et moderne samfunn.
- Tidene har endret seg. - Absolutt.
Moren min ble veldig skuffet da jeg kom.
- Hun ville bare ha gutter. - Gården deres er jo veldig stor.
Og nå leser Prissy til opptaksprøven på college.
Jeg vil at hun skal ha alle fordeler i livet.
Og Jane.
Skjønner du?
Det er feminisme.
Så fint, Miss Cuthbert, at dere valgte en jente.
Dere tenkte fremover.
Skjem bort deg selv mens du fortsatt har tid.
Og du gir henne utdannelse.
Er hun veldig... skarp?
Anne er vitebegjærlig, det er helt sikkert.
Hun elsker å lese.
Hun er altetende når det gjelder læring.
- Håper du hun velger seg et kvinneyrke? - Kanskje hun blir lærer en dag.
Kanskje det.
Vi må jobbe for å forbedre læreplanen.
Særlig for de som sannsynligvis ikke blir gift.
På forrige møte diskuterte vi læreplanen -
- og hvilke tiltak vi kunne sette i verk...
- Det var hyggelig å møte alle sammen. - Ha det.
- Sees. - Ha det.
- Ha det, vennen. - Vi ses i morgen.
Ha det, Diana.
Jeg gleder meg til skolen i morgen.
Kom, jeg kan følge deg halvveis.
Er det ikke fint å tenke på at i morgen er det en ny dag uten feil?
Det er grenser for hvor mange feil en person kan gjøre.
Når man har gjort mange nok, er man ferdig med dem.
Det er en trøstende tanke.
Jentene kommer til å like deg etter hvert.
Men snakk litt mindre.
Og... ingen kjælemus.
Vi sees i morgen.
Og da jeg hørte at du var på et av de...
Hva du nå kaller det.
- Møte. - Det var rett før jeg gikk i bakken.
Jeg er lamslått over deg.
Sjokkert og lamslått.
- Marilla Cuthbert, suffragette. - Ærlig talt.
En fremtidsrettet mor.
Det å være mor er fortsatt overraskende.
Ikke spør meg om råd. Jeg har bare fått ti barn.
Fortell meg alt.
Jeg mener det, ikke utelat noe.
Hvis du er så nysgjerrig, burde du bli med.
Hvorfor skal jeg bli med i en gruppe med unge mødre?
Te, takk, jeg trenger noe å styrke meg på.
Det var en livlig diskusjon.
Livlig.
Sto dere på en kasse og ropte etter tur?
Det var masse sivilisert snakk om kvinners utdannelse, -
- og sosiale reformer.
Nå sier du vel at dere brant korsettene og danset nakne på rådhusplassen.
Vi rakk ikke det.
Det var ganske forvirrende.
Det er så mye som endres i disse dager.
- Ting jeg aldri har tenkt på. - Du tenkte jo ikke på å bli mor
- før Anne kom? - Det er det jeg mener. Tenk om...
Tenk om jeg ikke egner meg?
Å være mor er enkelt.
Kontroversielle ideer kompliserer bare tingene unødig.
Matthew, tillot du dette eventyret?
Jeg skulle bare ha te.
Så det var greit for deg at Marilla bare trippet av sted?
Ikke dra ham inn i dette.
Jeg tar den med meg ut.
Jeg vil høre hva han mener om disse moderne tankene.
Alle ideer har jo vært moderne en gang, helt til de ikke var det lenger.
Vel, vel...
Hei, Jerry.
Du har blitt en kvinne med drastiske handlinger.
- Jeg kjenner deg knapt igjen. - Det er forskjell -
- på å ha en mening om noe, og å fordømme noe.
Jeg angrer ikke på at jeg gikk på møtet.
Selv om det understreket hvor mye jeg ikke vet.
Jeg må utvide horisonten for å behandle Anne riktig.
Hun er ikke en vanlig jente,
- det er helt sikkert. - Vi er i hvert fall enige om det.
Dere to er til inspirasjon.
Tenk at dere har vært venner siden skoledagene, -
- og er bundet sammen for alltid.
Hvordan klarer dere det? Hva er hemmeligheten?
- Hvordan var første skoledag? - Jeg synes det gikk veldig bra.
Er glad for å gå der.
La meg sette fra meg disse. så skal jeg hjelpe med middagen.
Si ifra når det er møte igjen.
Hvis du vil.
Jeg vil gjerne si hva jeg mener.
Det tviler jeg ikke på.
Divisjon...
Det må være det motsatte av multiplikasjon.
Det kan ikke være så vanskelig.
I dag blir det bedre.
Jeg skal ikke si noe rart, eller gjøre noe galt.
Du er vennen min, ikke sant, Belle?
Du vil alltid være vennen min, ikke sant?
Absolutt.
Jeg er smigret.
- Du bør ikke tyvlytte, Jerry. - Hva?
Jeg må bare huske det Jane Eyre sa.
"Livet forekommer meg -"
- å være for kort til å dyrke fiendtlighet -
"- eller registrere feil."
Anne fra Bjørkely.
Du og jeg, vi skal snakke sammen.
Du har sagt stygge ting om søsteren min.
Hvem er det?
Prissy Andrews, dumma.
- Jeg mente ikke å være slem. - Er det derfor hun har grått i hele natt?
Foreldrene mine sier at det er baksnakking.
- Vil du bli baksnakket? - Unnskyld, jeg mente ikke noe vondt.
Jeg skal lære deg en lekse, Fido.
Du er en slem hund.
- Slem liten hund. - Hei, Billy.
Hvordan går det?
Hei, Gilbert.
Det er godt å være tilbake.
- Ja, velkommen tilbake. - Godt å se deg, kompis.
Leker dere en lek?
Det ser gøy ut, men vi må vel komme oss til skolen, hva?
Jeg vil ikke komme for sent. Da blir Mr. Phillips sur.
Ja, jeg skulle akkurat til å gå.
Vi sees der.
Går det bra, miss?
Skolen. Jeg må...
Bare hyggelig.
Trenger du noe mer? Er det noen drager her som må drepes?
Nei takk.
Hvem er du?
Hei, hvem er du?
Miss?
Hva heter du?
Kan du ikke si hva du heter?
Her. Tillat meg.
Beklager hvis jeg var frekk.
- Jeg heter Anne. - Hei, jeg er...
Gilbert!
Hvordan var det i Alberta?
- Så du Rocky Mountains? - Ja, de er vanskelige å unngå.
- Var de store? - De er jo fjell.
Er faren din bedre?
Vi er begge glade for å komme hjem.
Hvorfor gikk du med hun foreldreløse?
- Hvorfor ikke? - Hun er sprø.
Det sier du?
Håper du ikke fikk barnehjemslus.
Der er det en.
Jeg bryr meg ikke om hvor hun kommer fra.
En søt jente er en søt jente.
Tror du virkelig at du kan gå med Gilbert Blythe?
- Jeg... - Ikke snakk med ham.
Ikke se på ham en gang.
Her ser du selv.
Ruby har likt ham i tre år.
Hun har førsteretten.
Så, så, den frekke jenta visste ikke bedre.
Akkurat som i går da du fortalte historier.
Jeg beklager.
Jeg mente ikke å gå med ham, det bare skjedde.
- Ikke la det skje igjen. - Jeg lover.
Jeg skal ikke snakke med ham.
Jeg skal prøve å glatte over det.
Vær så god.
Mrs. Bell.
Så hyggelig å se deg.
Jeg har lurt på når neste møte er.
- Faktisk, Miss Cuthbert... - Kall meg Marilla.
Alle gjør det.
Miss Cuthbert...
Vi føler ikke at gruppen vår er den rette for deg.
Jeg... skjønner.
Vi forstår nå at Anne trenger all din oppmerksomhet.
Du har hendene fulle.
All min oppmerksomhet?
Vi anbefaler deg å undervise henne hjemme.
Det er det beste for alle.
Vi er bekymret. Farvel.
Hva har skjedd med Anne? Vil de ikke ha henne på skolen?
Det får vi vite snart.
Og de vil ikke ha deg med?
La meg være, Matthew.
Åpne lesebøkene på side 32.
Vi skal lese Barry Cornwalls dikt, "Fiskeren".
Endelig noe jeg kan godt.
Så fint.
Diana Barry, -
- reis deg opp og les.
"Et vanskelig liv Og så trist som det kan bli
Har den ensomme fisker På havet alene..."
Vanskelig, ja. Sett deg.
Den nye jenta.
Opp! Fortsett.
"På de ville masser strevd Så langt fra sitt hjem"
For liten lønn Er han tvunget til å streife
Kun få hjerter tar ham inn I løpet av hans farlige liv
Og ingen støtter ham I hans stormfulle strid
Med selskap fra havet Og den stille luft
"Må den ensomme fisker For alltid fare"
Hun er god. Engasjert.
"Uten trøst og håp Og knapt en venn
Ser han gjennom livet Og ser kun dets ende"
Sett deg.
Gud bedre.
Det var sannelig unikt.
Josie Pye.
Reis deg og les Campbell's "Pleasures of Hope",
"The Downfall of Poland".
Jeg har tenkt på... Jeg må fikse et gjerde her nede.
Jeg skulle ha gjort det før.
Det er lunsj om en time.
Jeg må bare gjøre det før jeg glemmer det.
Jeg blir kanskje... litt sen.
Jerry hjelper deg å laste av.
Kom igjen, Belle. Gå.
Jeg lurte på om du ville smake.
De er fra eplehagen vår. De er veldig søte.
- Vær så snill å gå vekk. - Unnskyld?
Du må gå vekk med en gang.
Jeg... beklager. Jeg kan ikke...
Jeg skal ikke snakke med deg.
Hvorfor ikke?
Nei, nå har jeg aldri sett på maken. Matthew Cuthbert, hva gjør du her?
Er alt i orden?
- Kom inn. - Takk.
Jeg kjenner hele historien.
Andrews-familien er rasende.
Jeg håper jeg ikke blandet meg for mye, men vi måtte jo vite det.
Og Rachel vet jo alt som foregår.
Kjære Gud, det barnet vil ta livet av meg.
Det er uutholdelig at hun sprer sånne skitne ting.
Det bekymrer livet av meg.
For en skam.
Bare vent til alle får høre om dette, hvis de ikke har hørt det alt.
Jeg er bekymret for Anne.
Matthew Cuthbert, jeg skjønner meg ikke på deg.
- Det barnet er... - Et barn.
Det river meg i stykker.
En jente på hennes alder burde ikke kjenne til sånne ting.
- God ettermiddag, Mrs. Andrews. - God ettermiddag, Miss Cuthbert.
Jeg beklager at jeg forstyrrer deg, -
- men jeg ville snakke med deg om Anne og din datter Prissy.
Beklager at jeg ikke inviterer deg inn, -
- men ettersom piken din har skitnet til min datters navn, -
- så forstår du det sikkert.
Jeg vil beklage alt ubehag -
- denne hendelsen har forårsaket for Prissy og familien.
Ubehag?
Min datter er sønderknust.
Og det er jeg også.
Dette vil ikke bli glemt av noen på lenge.
Vi er fryktelig lei oss.
- Anne mente det nok ikke vondt. - Hvordan vet du det?
- Unnskyld? - Vet du egentlig noe om henne?
Du gjorde ikke Avonlea noen tjeneste ved å hente den tøsa hit.
- Unnskyld? - Du hørte hva jeg sa.
Nå skal du høre på meg.
Du kan holde Anne ansvarlig for det hun sa...
Og det gjør jeg absolutt.
Men du kan ikke klandre henne for det hun har blitt eksponert for.
Det er ikke hennes feil.
Det barnet har gått gjennom mer enn noen av oss kan forestille oss.
Det er synd at progressiv oppdragelse ikke inkluderer medfølelse.
Men kanskje du kan samle opp litt i kirken på søndag, -
- og takke vår Gud for at stakkars Anne endelig har funnet en trygg havn.
Det skal jeg.
Farvel.
- Gikk du på skole, Mr. Cuthbert? - En stund.
Jeg sluttet da jeg var på din alder.
Vet du om et ord som heter T-lytte?
T-lytte?
Anne sa at jeg ikke skulle det.
T-lytte?
Jeg tror ikke jeg kan det.
Men Anne er jo kjent for å kunne store ord.
Hun er sikkert flink på skolen.
Gulrot.
Jeg snakker ikke med deg!
Du gjorde nettopp det.
Shirley!
Kom opp hit nå!
For en ondskapsfull oppførsel.
Var det dette du lærte på barnehjemmet?
Uakseptabelt.
- Uforståelig. - Så skremmende.
Hun er så slem.
Det var ganske skremmende.
Anne Shirley har et fælt temperament.
Stå helt stille der.
Og resten av dere må være stille!
Dere kan alle lære av dette, -
- at vi ikke tolererer sinneutbrudd -
- i vårt siviliserte samfunn.
Det var min feil.
- Sir, jeg... Jeg ertet henne. - Stille, Blythe.
Det er ingen unnskyldning.
Vær stille, alle sammen, og les videre.
Tretti minus seks delt på tre er lik?
Hvor er det du tror du skal?
Kom tilbake.
Shirley!
Kom tilbake hit.
Så, så, barn.
Jeg vet det.
Jeg vet hvordan du føler det.
Du har blitt dømt hardt.
Jeg går aldri tilbake til skolen. Aldri.
Tekst: Cathrine Engebret