‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Stai, tu cine dracu' ești?
‎- Sunt Bean. ‎- Nu prea cred, deșteapto.
‎Adică și eu sunt tot Bean.
‎- Nu, eu sunt Bean. ‎- Nu, eu sunt Bean.
‎Eu sunt singura Bean.
‎Cât egocentrism!
‎Du-te naibii, ‎cu camera ta roșie de prost-gust!
‎Ești și furioasă. Îmi place.
‎Așa e mai bine?
‎Spune-mi cine ești, de fapt, ‎până nu te pocnesc.
‎Sunt regina Tiabeanie Mariabeanie ‎De La Rochambeaux Drunkowitz.
‎De ce ești îmbrăcată ca Dagmar?
‎Nu sunt. Sunt tu.
‎Tu, cea din vis.
‎Mă ascund în capul tău și ies când adormi,
‎leșini beată sau lenevești până la prânz.
‎Sunt vocea mică ce șoptește:
‎„Bea și a cincea bere, Bean.” ‎Și: „Bea și a șasea bere, Bean.”
‎Și: „Fură-i bunicii dintele de aur ‎și înfurie-l pe tata!”
‎Bine. Am deja un demon ‎care face toate astea.
‎Norocoaso!
‎Cine mai are două influențe negative?
‎Bine, ești Bean cea Rea.
‎O să-ți spun Bean cea Rea.
‎Amândouă suntem „Bean cea Rea”, dragă, ‎dar eu sunt mult mai mult.
‎Îți știu secretele murdare și întunecate, ‎și pe cele idioate și nevrotice,
‎despre care trăncăni necontenit.
‎Știu ce te excită, Bean.
‎Mai știu și că drei Bean îi place ‎să-i freci gâtul cu nasul… Mult.
‎Scuze, dar sunt sigură ‎că oricui îi place asta.
‎De-ar fi să-ți arăt o statistică ‎cu cât de mult visezi la asta…
‎Bine, ce-i aia statistică?
‎De nu te-ai gândi atât ‎la frecatul gâtului,
‎ai ști ce o statistică, Bean!
‎Știu și unde ascunzi brioșele.
‎Știi ceva…
‎O să mai spun
‎și că brioșele nu sunt ascunse, da?
‎Doar că uneori am musafiri.
‎Așa că am brioșe la dispoziție, ‎ca o gazdă bună.
‎Da, uneori le mănânc pe toate. ‎Dar nu mă certa.
‎Nu mai bate câmpii!
‎Trebuie să-ți revii.
‎Vreau și eu ceva.
‎Nu sunt aici doar pentru distracție.
‎Trebuie să scăpăm de un blestem.
‎„Un blestem.” ‎Urmează să vină o grămadă de oameni?
‎Căci parcă ar fi un blestem pe zi.
‎Azi despre care vorbim?
‎O rezolvăm împreună.
‎Să știi ‎că voi fi cu ochii pe tine tot timpul.
‎Te voi ghida ‎și te voi împinge de la spate.
‎CAPITOLUL XL ‎CĂDEREA PRINȚESEI BEAN
‎Nu pot să cred că am fost ucisă în vis.
‎- Pune frână! Cine te-a ucis? ‎- Eu.
‎Cel puțin arăta ca mine, ‎vorbea ca mine și avea mișcările mele.
‎- Semănă cu tine. ‎- E Bean cea Rea.
‎Seamănă cu tine.
‎Aici scrie să nu te joci ‎ucigându-te pe tine însuți în vise.
‎De ce?
‎Poți rămâne prins în vis pe vecie.
‎Ca și geamănul meu malefic, Guci.
‎Guci? După mine, tu ești geamănul malefic.
‎- Te-a ars. ‎- Câtă impertinență!
‎O să te plesnesc cu mănușa mea de domn.
‎Ce mănușă de domn mai e și aia?
‎Una umplută cu pietriș.
‎Cum spuneam, Guci e geamănul malefic,
‎iar eu, Luci, ‎sunt geamănul și mai malefic, te-ai prins?
‎Și…
‎Nu vă mai maimuțăriți, băieți. ‎Dă-mi ceaiul ăla.
‎Nimeni nu mă ucide și scapă basma curată.
‎Bine, ușurel!
‎E tare chestia asta.
‎Trebuie să sorbi încet și delicat.
‎Sau poți să-l dai pe gât.
‎Cum de-și rezolvă toți crimele, ‎mai puțin eu?
‎Da, dar tu ești așa ucigabil!
‎Bean cea Rea…
‎Unde ești?
‎Voiam doar să-ți arăt ceva.
‎Ți-am făcut ceva.
‎Bean cea Rea.
‎Aici erai. Bună!
‎Arăți bine astă-seară.
‎Spui asta fiindcă arăți exact ca mine.
‎În locul tău, aș primi orice compliment.
‎Dacă ești eu, ‎spune-mi ceva ce știu doar eu.
‎Sărutul de sirenă ‎are gust de mango și smârc.
‎Bine.
‎Mamă, ce sabie mare ai!
‎Îmi place când te înfurii.
‎Înainte să te năpustești spre mine, ‎vreau să-ți reamintesc
‎că sunt rapidă ca și tine.
‎Nu!
‎Ce rapid a fost! ‎Ai murit din nou ca o toantă?
‎Direct prin trapă. Fir-ar să fie!
‎Ce umilitor!
‎Și eu am traversat cascada într-un glob.
‎Mă-ntorc. Mai adu ceai, Fată Mop! Haide!
‎- N-o face. Visele sunt complicate. ‎- Taci, Luci!
‎Sunt Guci… Sau nu sunt?
‎Uneori, nici eu nu mai știu.
‎Sau mai știu?
‎Sau nu mai știu?
‎Sau mai știu?
‎Ce spuneai? Cine vorbește?
‎Cu cine vorbesc?
‎Cine mai sunt eu?
‎Doamne, ce dor mi-e de Guci… Sau de Luci.
‎Nu poți ieși din conversație.
‎Sau pot?
‎Frige!
‎Hopa! Ți-a scăpat ceva.
‎Fii serioasă!
‎Nu e sânge. Ambele urechi.
‎Mai adu ceai! Haide! Mă întorc.
‎Nu mai avem. Pun ceainicul pe foc.
‎Repede, Bunty!
‎Întâi pot să-ți înfoi perna?
‎E udă de la sudoarea somnului.
‎- Adu ceaiul! ‎- Vai de mine!
‎Când vine revoluția,
‎o spânzurăm cu propriile-i intestine.
‎Derek, Ursache și Pistruiatule,
‎a venit tati.
‎Dormiți?
‎Treziți-vă, că vreau să vă învelesc
‎și să vă spun cele mai înfiorătoare basme ‎pe care le-ați auzit.
‎Ce dracu' e asta? Un bilet?
‎„Dragă tată…”
‎„Să nu te superi, dar eu, Ursache ‎și Pistruiatul am făcut ceva foarte rău
‎și nu pot să-ți spun ce, ‎dar are legătură cu uciderea unui tip.”
‎„Și am decis să fugim ‎și să nu ne mai întoarcem.”
‎„Deci, cred ‎că asta înseamnă adio pe veci.”
‎„Adio pe veci, Derek.”
‎„PS: Snarla zice: «Du-te dracului»,
‎iar Pistruiatul și Ursache zic: ‎«Cu bine, grăsane!»”
‎„Cu bine, grăsane”?
‎Să vă ia naiba!
‎Sunteți niște…
‎Ia ascultați, au fugit de-acasă.
‎N-au lăsat niciun bilet.
‎Ba au lăsat un bilet, dar totuși!
‎Trec prin niște chestii serioase ‎în vise, tată.
‎N-o să scape așa ușor.
‎Îi găsesc eu. Da!
‎Tată, vreau să mă ajuți.
‎Elful te necăjește și acum? ‎Îl putem lichida.
‎- Bună, Elfo! ‎- Ce?
‎Nu, tată, ascultă.
‎Am o Bean cea Rea în capul meu
‎și, când adorm, mă ucide fără motiv.
‎Bun venit în Dreamland, iubito!
‎Când închizi ochii, ‎se poate întâmpla orice.
‎Hai să fugim, pur și simplu.
‎Ca Derek? Nu, nu poți să fugi.
‎Cineva te trage mereu înapoi.
‎- Ce coșmar! ‎- Nu mereu.
‎Eu am un vis repetitiv drăguț ‎cu o pisicuță neagră pe nume Guci.
‎Îmi aduce pâine de mălai.
‎Are un gust ciudat de tot.
‎Și Bean cea Rea?
‎Propria-ți dublură fantomatică. Super!
‎Fetița mea crește.
‎Ce să fac, tată?
‎Mai degrabă, ce să nu faci, Bean.
‎Nu-ți lăsa geamăna malefică ‎să-ți ia locul.
‎- Ce? ‎- Bine, pa!
‎Mă-ntorc într-o zi, două.
‎Trăgeam cu urechea de dimineață.
‎Tocmai nătângul pe care voiam să-l văd.
‎Plecăm la vânătoare, Odval.
‎Și ce vânăm, mai exact, ‎Impulsivitatea Voastră?
‎Pe cei trei ticăloși ai mei.
‎Da. Așa se explică plasele.
‎Frate! O căruță șterpelită,
‎un butoi cu fursecuri furate ‎și o ploscă găsită pe stradă.
‎Suntem niște proscriși fugari ‎bine aprovizionați.
‎M-am săturat să tot încep vieți noi.
‎E a doua oară săptămâna asta.
‎Plecăm undeva ‎unde putem să trăim aventuri,
‎să ne apropiem și să avem ‎experiențe adolescentine secrete.
‎Eu nu mai pot trăi aventuri ‎în Pădurea Fermecată, da?
‎Sunt căutată pentru cinci fapte.
‎PATRULA CIUMEI
‎Am auzit de un loc așa interesant,
‎că o să facem toți infarct.
‎- Excelent! ‎- Mi-aș dori un infarct.
‎S-o luăm spre nord, nerozilor.
‎INTRAȚI ÎN PĂDUREA FERMECATĂ ‎ATENȚIE LA ȘERPII CE ZBOARĂ JOS
‎ȘEDINȚĂ SECRETĂ A ELFILOR DISEARĂ
‎Dle, privește afișul.
‎HOȚ DE FURSECURI!
‎- Elfii coc ceva. ‎- Cum adică?
‎Ciocu' mic, cretinilor!
‎Bun venit la prima ședință ‎a Asociației de Proprietari Elfo-Trøge.
‎Vi-l prezint ‎pe șeful informațiilor elfești, Creieraș.
‎Iată ce nu știm până acum.
‎Nu știm dacă oamenii știu multe ‎despre istoria noastră.
‎Fiindcă, desigur, ‎nici noi nu știm prea multe.
‎Doar că răspunsul s-ar putea ‎să zacă sub castel,
‎unde a avut loc un fel de nebunie ‎cu mult timp în urmă.
‎Posibil, pentru un mister și mai trăsnit ‎din subteran.
‎Nu cunoaștem ‎nici profunzimea ignoranței noastre.
‎Posibil, fără fund.
‎Mulțumesc.
‎E o pierdere de timp.
‎Știu și mai puține decât mine.
‎- Iar tu ești prost și necioplit. ‎- Tu…
‎Mulțumesc, Creieraș.
‎- Cât te plătim? ‎- Nu vrei să știi.
‎Să trecem la ceea ce vrem să știm. Hencho…
‎Timp de secole, noi, trøgii, ‎am apărat mâzga secretă.
‎Dar i-am dat lui Tiabeanie să guste.
‎Apoi am luat-o.
‎Va trebui să vină la noi, să mai ia.
‎Mulțumesc, Enablo.
‎Căci doar cu această mâzgă poate înfrânge ‎cel mai aprig dușman al nostru.
‎Struțul scăpat de la circ, ‎care-și vâră capul în groapă?
‎- Nu. ‎- Ușile cu clanțe înalte?
‎Da, dar nu.
‎Mă refer la Dagmar.
‎Odval, de ce fug ‎toți cei pe care-i iubesc?
‎Poate nu-i legi suficient de strâns, sire.
‎Pregătită sau nu, sosesc.
‎Stai! Nu, e prea riscant.
‎De ce nu-ți faci lobotomie?
‎Ce, de data asta o să-mi tai capul?
‎Nu, nu de data asta.
‎Și ai părul zbârlit. ‎Ai dormit pe el aiurea.
‎Doar am încercat să te cunosc mai bine.
‎Am înnebunit ‎stând în capul tău tot timpul.
‎Da, mie-mi spui.
‎Hai, să facem echipă!
‎Echipa Bean!
‎Sună bine. ‎Împreună, putem înfrânge blestemul.
‎„Echipa Bean” nu sună bine. ‎Și de unde știu că nu mă omori?
‎Bean, regret că te-am insultat
‎fiindcă ai părul ca o căpiță.
‎Dar n-o să te omor.
‎Dacă tu dispari, eu nu mai exist.
‎Bine, atunci, dă-mi sabia.
‎- N-o arunca. ‎- Poftim.
‎Acum, să facem o mică plimbare.
‎Hei! Fraieri adormiți.
‎Trezirea!
‎Bun venit în Aburești, fraierilor!
‎Super!
‎Priviți orașul luminilor, al caramelelor ‎și al saloanelor de masaj ieftine.
‎N-am mai văzut atâtea obiecte falice.
‎Aveai dreptate să mă lași ‎să te fac paranoică.
‎Știam eu! Am zis ‎că sunt controlată de forțe nevăzute
‎ce-mi bagă idei în cap ‎și nimeni nu m-a crezut.
‎Mulți ar vrea să preia castelul ăsta.
‎Unii sunt între zidurile astea, ‎alții sunt Odval.
‎Restul sunt aici.
‎Nu!
‎Bun venit în Dreamland, ‎ediția Apocalipsei.
‎E pe bune?
‎Va fi, dacă nu iei măsuri.
‎Îi am pe Elfo și pe Luci să mă ajute.
‎Nu s-ar putea bate nici cu Vip și Vap, ‎să iasă dintr-o pungă.
‎De unde știi tu atâtea, iar eu, nu?
‎Eu nu suprim nimic.
‎Fac liste, fac mișcare, ‎meditez și pun totul cap la cap.
‎Sunt magazia ‎cu tot ce ai văzut sau ai auzit
‎de când te-ai născut.
‎Deci, firește, sunt mult mai deșteaptă.
‎Măcar eu nu trăiesc ‎în capul unei idioate… „Șaman”.
‎Voiai să spui „șah mat”, cretino.
‎Bean, te-am adus aici ‎fiindcă trebuie să fii pregătită.
‎Asta înseamnă ‎să-ți dezlănțui puterea secretă.
‎Care e aceea?
‎Poate faptul că-ți ies scântei uriașe ‎din mâini?
‎Dar nici măcar nu știu ce fac.
‎Și nu funcționează, ‎doar se întâmplă uneori.
‎Nu există „doar se întâmplă”, da?
‎Să-ți arăt ceva.
‎Țintește spre pescărușul ăla.
‎Nici gând!
‎Puncte bonus pentru căpățâna tatei.
‎Cum m-ai făcut să fac asta?
‎Umple-ți inima de ură. Foarte distractiv.
‎Să vedem… Ce te înfurie?
‎Nu știu.
‎Tipii ce vor să mă ia de soție, băuturile ‎slabe, cei ce-mi spun problemele lor.
‎Da, continuă.
‎Mâncatul zgomotos, ‎mersul în urma mocăiților…
‎Iarba-șanțului din Dreamland, ‎glumele cu veverițe.
‎Haide! Ce te înfurie cu adevărat?
‎Prosoapele umede, ‎trăncănelile radicale ale lui Bunty.
‎Frate! Fursecurile cu ciocolată ‎care sunt de fapt cu ovăz.
‎Să mi se spună: „Calmează-te, Bean.”
‎Nu mă calmez, fiindcă sunt calmă!
‎Mama și cizmele ei lungi, vulgare, ‎cu tocuri.
‎Dar cei ce te-au rănit,
‎ce te-au trădat,
‎ce au râs de tine ‎când ai ținut o cuvântare?
‎- Da. ‎- Nu uita de afurisitul de patriarhat.
‎Tot sistemul e putred!
‎Ar trebui să ardă din temelii.
‎Prăjește castelul!
‎Ne-am săturat ‎să răspundem pentru voi, tontălăilor.
‎Nu doar pentru Turbish.
‎Am fi libere dacă ați fi toți morți.
‎Doamne! Vrei să distrugi Dreamlandul.
‎Minunat! S-a prins și prostănaca.
‎Cred că știu ce înseamnă asta.
‎Dacă nu erai mereu beată,
‎până acum făceai ce voiam eu.
‎De asta te-am adus aici,
‎căci ești prea proastă ‎să faci ceva singură.
‎Parcă o aud pe mama.
‎Dagmar are nevoie de tine, nu eu.
‎Ai zis că suntem „Echipa Bean”.
‎Am mințit.
‎Mint tot timpul.
‎Știi ceva? Mint chiar acum.
‎Adevărul e că sunt ‎o conștiință total funcțională, Bean.
‎Trebuie doar să ucid partea ‎care nu-mi place la noi.
‎Apoi o să-ți pot ocupa corpul
‎fără toate meschinăriile astea ‎care ne trag înapoi,
‎cum sunt iubirea, ‎prietenia și dorința de a ne spăla.
‎Ce creier dârz am!
‎Lovești precum copilul din tine.
‎Interiorizează asta!
‎Drăcia dracului!
‎Recunoaște, ai știut mereu ‎că o să mori în felul ăsta.
‎Singură, neînarmată
‎și neiubită.
‎Nu există iubire pentru tine.
‎Mulțumesc.
‎Pa!
‎Ce?
‎Nu-ți miroseam gâtul.
‎A funcționat.
‎Dă-te de lângă mine, bizarule!
‎Adică, îmbrățișează-mă, Elfo!
‎Serios? Ești drogată?
‎Ușurel, uriașo!
‎Bine, ajunge.
‎Te simți bine, Bean?
‎- Bean cea Rea a fost diabolică? ‎- Da, normal.
‎- A încercat să te manipuleze? ‎- Da.
‎- Dar ai învins-o, nu? ‎- Gata cu întrebările, piticanie.
‎Adică, șmecherule.
‎Nu, trebuie să ies din visul ăsta.
‎Trezește-te, eu! Trezește-te!
‎Ce?
‎Băieți! Sunt eu.
‎Sunt blocată în visul ăsta.
‎Haideți! Sunt aici. ‎Priviți-mă! Veniți aici!
‎Acum, dețin controlul.
‎Trebuie doar să așteptăm.
‎La ce te uiți, Bean?
‎Nu, e Bean cea Rea. Se dă drept eu.
‎Acum mă imită, ‎să credeți că sunt reflexia ei.
‎Ce faci?
‎M-am săturat de oglinda asta. Mă irită.
‎Mă tem că nu e oglinda, Bean.
‎Toți avem probleme cu fizicul.
‎Și eu am încercat să lovesc oglinda, ‎dar fără folos.
‎Sunt tot de nota șapte.
‎Vă rog, vreau să fiu singură.
‎Toată lumea afară.
‎Ne vedem în hol. Acum!
‎Vreau doar să șterg ‎balele-ți regale din vis.
‎Șterge-o, Bunty!
‎Ce ursuză!
‎- Exact. M-ai auzit. ‎- Afară!
‎Pa, Beanie!
‎Ce dracu', Elfo? Mă spionezi?
‎Te rog. Eu nu spionez.
‎- Trag cu ochiul. ‎- Vin mai târziu după voi.
‎Acum, la o parte!
‎Coridoarele sunt largi, doamnă.
‎Nu trebuie să ne împingi ‎sau să fii o nesimțită regală.
‎Coada mea!
‎Ca să vezi!
‎- Un centru pentru vizitatori. ‎- Super!
‎Locul perfect ‎pentru boboci curioși ca voi.
‎În plus, trebuie să fac niște așchii.
‎Ce chioșc turistic mai e și ăsta?
‎Simt doar miros de urină.
‎STRĂINII BIZARI ȘI ANORMALI ‎SUNT BINEVENIȚI!
‎VEDEȚI-I LA MUZEUL GROAZEI!
‎Cum am promis, patru ciudați fabuloși.
‎Unul mai anormal decât celălalt.
‎În orice ordine i-ai privi.
‎Mulțumesc, Pistruiatule.
‎Taci, că număr!
‎Mi-a făcut plăcere să facem afaceri.
‎Pistruiatule…
‎Nu mi-am dat seama că ești… ‎Ce ești, mai exact?
‎O marionetă magică dansatoare ‎adusă la viață.
‎- Ce dracu'? ‎- E doar un sac de pânză.
‎Intră!
‎Te omor, nenorocitule!
‎Fi-ți-ar mustața a naibii!
‎Stai pe loc, amice!
‎Cine mama naibii mai ești și tu?
‎Sunt regele Zøg.
‎Am venit să-mi iau copiii acasă.
‎Tocmai ne-a murit grăsanul
‎și i-ai putea lua locul, prietene.
‎Câți hotdogi mănânci ‎în jumătate de oră? Sincer.
‎Nu știu, vreo 45.
‎Dar…
‎Bine. Bănuiesc că e rândul meu.
‎Măiculiță! Îmi place ce văd.
‎Bine. Să-i dăm bătaie.
‎Vine și pumnul.
‎Dă-mi drumul de-aici, nenorocitule!
‎Ticălosule! Îți miroase mustața a iaurt.
‎Invoc Iadul.
‎Răspunde, Iadule.
‎Drace!
‎Mă sufoc.
‎Bean, unde ești?
‎Elfo, tont mai ești! ‎Nu era Bean, ci Bean cea Rea.
‎În mod normal, îmi place când ceva e rău,
‎dar mă mulțumesc ‎cu Bean cea obișnuită. Da?
‎Uită-te în oglindă.
‎E o Bean care plânge acolo ‎și nu pare prea fericită.
‎Vechea inversare. Aici, la pagina 202.
‎Luci, trebuie ‎să-i invadezi visul lui Bean.
‎Fir-ar! Nu prea mă pricep la asta. ‎Să mă gândesc.
‎„De obicei, un demon personal ‎își poate trece răutatea prin oglindă.”
‎Luci, ăla ești tu!
‎Da, dar citește printre rânduri.
‎Scrie „de obicei”. ‎Dacă nu merge, rămânem blocați amândoi.
‎Nu mai sunt nemuritor.
‎Sunt doar un liliac poetizat cu nas mare.
‎Când mor, mă întorc în Iad.
‎Sau mai rău. ‎Ai idee cum ar fi să rămân blocat
‎în capul lui Bean pe veci?
‎Numai îndoielile de sine ‎constante și iritante!
‎Văleu!
‎Luci, fă-o! Fă-o!
‎Știam eu că sloganul ăla o să mă bântuie!
‎Bine, încerc, dar nu garantez nimic.
‎Și nu râdeți!
‎Frumoasă încercare, Luci!
‎Frumoasă încercare!
‎Acum, du-te!
‎- Am reușit? ‎- Aproape. A fost cât pe ce.
‎Bine, a treia oară e cu noroc.
‎Nu sunt pregătit.
‎Te rog, Luci, ‎fă-o din dragoste pentru Bean.
‎Dragoste? Pe Luci cine-l iubește?
‎Unu, doi și…
‎Tu ești, Luci?
‎Ți-am zis ‎că-ți intru în vise ca un craniu.
‎Încetează!
‎Barul e închis, da?
‎Nu pleci acasă, dar nu poți sta aici.
‎- Dar vreau acasă. ‎- Bine.
‎Prinde-o bine și nu-i da drumul.
‎La semnalul meu, ‎fugi spre oglindă ca o idioată, ca mine.
‎Nu, ca Elfo.
‎Acum.
‎Bean, ai reușit!
‎Stai, ce s-a întâmplat cu Luci?
‎E strivit.
‎Luci, te iubesc.
‎Ba nu.
‎Fii serioasă!
‎N-am zis să te oprești.
‎Doamne, ce bine e!
‎MUZEUL GROAZEI
‎Poftiți, doamnelor și domnilor,
‎să vedeți cei mai noi ciudați. ‎Au sosit azi.
‎Priviți-le expresiile apatice.
‎Minunați-vă de ochii lor înlăcrimați.
‎Sigur, par deprimați, ‎dar nu vă lăsați amăgiți.
‎Ciudățeniile astea nu au sentimente, ‎ci doar o poftă sălbatică de sânge.
‎Nu-i așa, Petey?
‎Du-te naibii, tată!
‎Incredibil, te-ai însurat cu dădaca!
‎El e Derek, tritonul mare și albastru.
‎Sunt salamandră, cretinule.
‎Ursache, puiul de urs ‎care suspină ca un băiețel.
‎O să te omor.
‎Snarla, zâna mică și punkistă, ‎care probabil are râie.
‎Se spune scabie, labagiu idiot!
‎Antilopa rasistă.
‎Singura lăudăroasă anarhistă ‎din muzeul groazei.
‎Odval, loviți-i al treilea ochi ‎și luați un premiu.
‎Vă rog, nu.
‎Holbați-vă la femeia-urs goală-pușcă.
‎Și, în sfârșit, Pistruiatul.
‎O mică marionetă fericită, ‎care iubește divertismentul.
‎La ce te holbezi, păpușoiule?
‎Da' de unde! Nu sunt păpușoi.
‎Tu ești păpușoiul.
‎Frate! Împușcați-l odată!
‎O clipă. Suntem neînarmați.
‎Neînarmați? Cât poți fi de proastă?
‎Nu suficient.
‎Îmi place mult cântecul ăsta.
‎Era preferatul meu.
‎Elfo, aruncă-mi sabia!
‎Ești Bean cea rea sau cea bună?
‎Nu, Elfo, aruncă-mi-o mie!
‎O să mă revanșez.
‎Haide! Nu pune botul!
‎- Care credeți că e? ‎- Ea.
‎- Nu, ea! ‎- Nu, ea!
‎Sigur? Arătați fiecare spre alta.
‎Sigur e ea.
‎Știți ceva? M-am răzgândit.
‎Haide, Elfo!
‎N-o asculta, Elfo!
‎Răspundeți-mi la o întrebare, ‎dar nu vorbiți deodată.
‎Mai întâi, tu.
‎- Mă iubești, Bean? ‎- Am mai vorbit despre asta.
‎Ce rezolvi astfel?
‎E răspunsul tău final?
‎Da, Elfo. Te iubesc și te respect.
‎Iubire și respect…
‎Direct la inimă.
‎Bine, Bean numărul doi. Aceeași întrebare.
‎Mă iubești?
‎Elfo.
‎Sigur că te iubesc.
‎Și eu te iubesc, Bean.
‎Fir-ar, Elfo! Vrei să mă omori?
‎Ai încercat să mă înfurii.
‎Acum sunt furioasă foc.
‎Nu mai contează ce faci acum.
‎Oaspeții trebuie să vină.
‎S-a terminat. ‎De-ai avea niște brioșe, nu-i așa?
‎Recunoaște!
‎Nu mă poți ucide, Bean. ‎Știi că mă iubești.
‎Nu mă iubesc nici pe mine.
‎Mamă!
‎Incredibil!
‎De fiecare dată.
‎Repede, curățați sângele, ștergeți sabia
‎și ascundeți hoitul!
‎Coroana.
‎Tu… ești Bean cea bună, nu-i așa?
‎Nu acum, Elfo. Pleacă de-aici!
‎Stai…
‎Mulțumesc.
‎Dragă. Am venit imediat ce ai sunat.
‎Da, ai fost rapidă.
‎Trebuie să te felicit.
‎Ai expediat copilul problemă,
‎iar acum uită-te la tine… Magnifică!
‎Mulțumesc.
‎O să-ți faci mama să plângă.
‎Poți lăsa mâna jos, Bean. ‎Nu ești statuie, pentru Dumnezeu.
‎Ce mai faci, mamă?
‎Vrei ceva de băut? Care ți-e otrava?
‎Nu mi-am ales bine cuvintele.
‎Ce dracu' se petrece?
‎Ce durează atât?
‎Mă ocup de bagaje, dragă.
‎Ca să vezi…
‎Cea care a scăpat.
‎Bună din nou, Tiabeanie!
‎Bună, Satană!
‎Îți lași coarnele mari? Arăți bine.
‎Stai drept, dragă!
‎Amândoi.
‎Ce? Nu vă îmbrățișați?
‎Bean, nu cred ‎că rezist o veșnicie cu mama ta.
‎Știi că nu-mi plac șoaptele.
‎Ce dracu' se-ntâmplă cu coroana ta?
‎Șuruburile au fost scumpe.
‎Ești cealaltă Bean.
‎- Ai ucis-o? ‎- Cui îi pasă?
‎Mă descurc cu ăsta.
‎Subtitrarea: Daniela Vereș