ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Що?
-Що? -Припини казати: «Що?»
Що?
Покидо — троґ!
Хвилиночку.
Ми всі троґи. Ельфи — це троґи.
А троґи — це ельфи.
А кротолюди?
Усім чхати на кротолюдей.
РОЗДІЛ XXXIX ЛЮБА, ВИПИЙ ЦЕ
І є одна істота… тобто ельф… тобто троґ…
Коротше, ким би він там не був, кому треба дякувати за десятиліття
пошуків того, щоб об'єднає нас усіх,
і це жахливий пірат Покидо.
Я змарнував своє життя.
Як ти можеш таке казати, Покидо?
-А як же твої діти? -Вони зі мною не розмовляють.
А як же той фантазійний роман, який ти писав?
Ринок ельфійської еротики перегрітий.
А як же та дівчина, про яку ти завжди говорив?
Вона вийшла за Триндо.
Боже, ти дійсно змарнував своє життя.
Цього разу не втечеш, мамо.
ЦЕНТР ЗДІЙСНЕННЯ ПРОРОЦТВ
Попалася!
Прокляття!
У Банті перерва.
Прислати її, щоб ви на неї кричали?
Ні, ти теж годишся.
Я не розумію, що означають ці сни.
Де мій щасливий черевик?
Де Мора? Де заначка наркотиків Уни?
Який у всьому сенс?
Лише ви можете відповісти на ці питання,
крім питання про Унині наркотики.
То переважно була котяча м'ята, Дряпчик всю скурив.
Ти не уявляєш, що діється в моїй голові, Патлата.
Я нічого не контролюю.
Ні коли сплю, ні коли не сплю.
Знущаєтеся? Ви — королева Дрімленду.
Ви все тут контролюєте.
Варто думати не лише про себе
і не поводитися як розбещена, пихата дитина.
На мене навіть корона не налазить.
Починаючи з цієї ночі, я проголошую возз'єднання ельфів і троґів.
Кидайте зброю.
Усіх запрошую залишитися на молитовну зустріч і семінар із успішності.
Семінар із успішності?
Ми щойно згадали, що у всіх повно інших справ. Тікайте!
Куди це ти біжиш, бубочко?
Але ж є стільки секретів, які я маю розпатякати Бін!
-Тобто… -На тебе є інші плани.
Ні!
Але чому я маю ходити до школи?
Мені майже чотирнадцять із половиною, середній вік.
Я заради цього покинув ліс?
Бо я хочу, щоб ви двоє виросли джентльменами.
А це означає не битися і не штовхатися.
Тепер заходьте.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА ДРІМЛЕНДУ
Добре, що я наказав будувати всі школи поруч із цими закладами.
ІНФЕРНО ЛЮЦИКА
За випивку вдень і безвідповідальність батьків!
-Вітаю, хлопчики, дівчатка і Джеррі. -Добрий день.
Я заміняю вчителя.
А де місіс Ґледстоун?
Вона сьогодні мертва.
Ура!
Я сам її стратив.
Її останніми словами було: «Відкрийте на сторінці 52».
Жартую. Це було: «Ні!»
До речі, ніколи не пробуйте заснувати профспілку вчителів.
Це буде погана ідея.
КОЛЕКЦІЯ КОМІКСІВ КОРОЛЯ ЛИПКИМИ РУКАМИ НЕ ЧІПАТИ
Приманка для ботанів.
Нічого собі, як тут шикарно.
А в нас у пеклі є лише трохи порнухи.
Мені шкода дурня, який п'є клей!
Ні, я не питиму клей. Ви мене не змусите.
Я безперервно кричатиму «рятуйте».
Заткніть йому рота м'ячиками.
Що?
Ваша величносте, треба зосередитися.
Не відволікайтеся на тупі дурниці, які стаються, коли ви не чекаєте.
Бін, Ельфо в рота влазять сім м'ячиків.
Боже. Який ідіот.
Троґи його зв'язали по руках і ногах, і навіть очі зав'язали.
Чує моя дупа, з нього живцем здеруть шкіру й засмажать.
Це жахливо.
Чорт, Люцику, тобі до всіх байдуже.
Бін, ти мене ображаєш.
Дай покажу, як мені небайдуже.
Привіт, дитинко.
Чекай, стоп!
Вибач, вдарився анальною залозою.
Боже, досить!
Ми маємо врятувати Ельфо.
У маленькі дверцята.
О так.
Гаразд, почнемо з математики.
Математика!
Якщо кинути відьму вагою 62 кг в колодязь глибиною 12 метрів,
і швидкість її падіння буде дев'ять метрів на секунду,
за який час відьма потоне?
Я не знаю.
Підступне запитання! Відьми не тонуть, тонуть лише невинні.
Люцику, я не пролізу.
Не бійся. Тунель весь у слизі.
Прослизнеш аж до кінця.
Бувай.
Та й довго ж ти.
Що? Були ще й сходи?
-Чому ти мені не сказав? -Тю.
Бо мав би говорити з тобою.
Чорт. Я й зараз говорю.
Так, для тебе все — це прикол, правда?
-Ти токсичний. -Ох ти й дратівлива.
Я знаю, що ти сумуєш за русалкою,
але ось у мене риба-собака, може, підійде.
Цьомай.
Гей!
Знаєш що? Пішов ти і твій банальний бутафорський гумор, ясно?
Я піду рятувати Ельфо сама.
Чому всі так бісяться, коли я пропихаю їх крізь тунель зі слизу?
О, хлопці, хочете зіграти в гру «Дошка дурня»?
-Звучить досить дружньо. -А як у неї грають?
Ми б'ємо вас дошкою, дурні!
Що таке дошка?
Знаєш, у чому наша проблема?
Ми хотіли силою виграти в ту гру.
Продовжиш так скиглити — і я сама тебе відлупцюю.
Якби ж у нас був ще один друг, щоб битися.
Хтось сказав, що йому потрібен друг?
Бо я зайнятий.
Я й не знав, що ці ляльки живі.
Вони весь цей час за нами стежили?
Якби ж то.
Ні, вони просто іграшки.
Я все своє самотнє дитинство молився, щоб вони говорили,
а вони просто сиділи нерухомо, навіть коли я їх палив.
Я Рябий.
Ти що, не розумієш? Твоє жалюгідне бажання мене оживило,
щоб я міг бути твоїм чарівним дерев'яним партнером у танці.
Це все одно, що один із них зіпсує казки
похмурим психологічним символізмом.
Сьогодні мені снитимуться кошмари.
Так, це правда.
Ще й із великою пательнею.
Але зараз, схоже, вам би не завадила порада щодо того,
як дати відсіч тим недобрим вуличним хуліганам.
Стій, зараз буде лекція про те, що насильство — це не вихід?
Ще чого. Я навчу вас битися без правил.
Ті шмаркачі з провулку ще пошкодують.
Лікті заклинило.
Він мені подобається. Непередбачуваний.
Кладіть Ельфо на камінь.
Ми зібралися тут у цей прекрасний теплий вечір
у Комариних лугах, щоб влаштувати Ельфо головне випробування.
Що?
Тепер несіть клей.
-Клей! -Клей!
Бо лише один справжній визволитель може використати безмежну силу клею,
щоб урятувати нас усіх.
Ми вже пробували з демоном Люциком.
Той дав йому крила, а з рештою вийшов… пшик.
Тепер черга Ельфо.
Хтозна, що станеться. Він може стати троґом, як Покидо.
Це не той розвиток персонажа, на який я сподівався.
Або ж він — єдиний справжній визволитель.
Ніхто не проведе це випробування краще, ніж колега-визволителька Бін.
-Я? -Вилазь, Бін.
Твою величезну голову важко не помітити.
Слухайте, що б тут не відбувалося, ви не зробите з Ельфо троґа.
Саме так, Тіабіні. Це зробиш ти.
-Давай до справи. -А як я відмовлюся?
Ви обоє помрете, сміливице.
Така вже доля визволителів, правда?
Та добре, добре. Охолоньте. Я зроблю це.
Знаєте що? Я тільки перевірю, чи міцно його прив'язали.
Ельфо, що ти робиш? У тебе дурний вигляд.
Я тягнутиму час, скільки зможу.
А ти звивайся і вислизнеш.
-Я не можу. -Ти й зараз звиваєшся.
Це тому, що на камені мурахи.
Знову ти про тих мурах.
Якби ти не жер у ліжку печиво, то й мурах би не було.
Думаєш, вони прийшли за мною?
У мене таки є крихти в кишенях.
Вічно ти зі своїми мурахами.
Давай, Бін. Залий клей і дивися, почнеться магія.
Магія… Це і є головна проблема цього королівства.
Що та магія нам дала?
Прокляття, брехню, лихих маріонеток.
Але наумка дала нам дзосвітлювачі, карети-самоходи й пістолети.
Наумка робить вас розумнішими, а магія — божевільними.
Тому будь ласка, благаю вас.
Опирайтеся спокусі.
Відмовтеся від клею. Хто зі мною?
Цвіркуни сказали своє слово. Тепер влий у нього клей.
І хвать.
Обережно, Бін.
Люцику, ти найкращий… і найгірший!
Кидь!
Місяць!
Які ви з ним жирні.
Ми виберемося.
Що я казав про позитивне мислення?
Хапайтеся за мотузку!
Промазала, дурепо.
Це занадто.
Іду я спати.
Дякую, Люцику. Ти сьогодні нас врятував.
Лише сьогодні. Наступного разу Ельфо помре.
Домовилися.
Ти щойно продала мені душу Ельфо.
Домовилися. Що?
Дивіться, повернулися по добавку.
І притягли свою ляльку.
Я вам не лялька. Я дійова особа.
І ці особи зараз влаштують вам дію.
У них є гра слів.
Хоч горщиком назви, а від труби не втечи.
Чорт! Не дивно, що тебе називають Дереком, убивцею придурків.
-Не називають. -Тепер будуть.
Валимо звідси. Понесіть мене хтось.
Мабуть, на морозиво пізніше не підемо.
Боже. Я вбив ельфа.
Що тепер робити?
По-перше, припини махати свинцевою трубою.
Ти всіх забризкав кров'ю.
Дереку, єдиний вихід для тебе — тікати з міста.
На твоєму місці я б змінив ім'я.
І характер теж.
Твоя правда.
Щоб захистити суспільство, я мушу піти.
Приречений блукати самотнім з міста в місто, вирішувати чужі проблеми,
ненавмисно їх погіршуючи.
Ні, Ведмежий хлопчику. Тобі нема чого теж іти.
Звісно, є.
Може, ти мені лише наполовину брат,
але мені весело з тією половиною.
Краще і я з вами, бо ви, два бовдури, безнадійні.
Чуєш, Рябий? Дерек — мій хлопець, так?
Тому що б ти оце не затіяв, я чекаю на пристойний відкат.
Ми їх добре провчили.
Ви, хлопці, викрадіть шикарну карету для втечі,
а я переконаюся, що ті дебіли більше нас не потурбують.
Дякую, що підіграли у моїх збочених виставах, хлопці.
Хоч і травма мозку, та варта того.
Ви, хлопці, колись грали у гру «Труба дурня»?
-Я ні. -Я теж.
А як у неї грають?
Думають, мене спокусять слова, що я, можливо, єдина справжня визволителька?
Погано ж вони мене знають.
Клей!
Тепер я тебе спіймала, мамо.
Якого біса!
Здуріти можна, скажи?
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова