‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- דרימלנד‬ ‫אסור לחייך מעבר לנקודה זו -‬
‫הוד מלכותך.‬
‫מה יש לכל הטמבלים האלה?‬
‫זה התור אל המלכה בין.‬
‫איזה צירוף מקרים!‬
‫גם אנחנו באנו למלכה בין.‬
‫אז תצטרכו לעמוד בסוף התור.‬
‫ביער אין לנו תורים.‬
‫כן, טוב, זה מה שמבדיל בינינו‬ ‫לבין החיות… המתנה.‬
‫כמה אנשים עומדים היום בתור?‬ ‫-ניחוש שלי… אלף?‬
‫בא לי להקיא מהמסירות שלך.‬
‫טוב, בואו נפתור עוד בעיות.‬
‫צריך להאיץ. כבר צהריים.‬
‫מה יש לארוחת צהריים?‬ ‫-לא יודע. קדרה?‬
‫בא לי סלט ביצים.‬
‫בא לי אטרייה אחת באורך שלושה מטרים.‬
‫כבר בזבזנו כל כך הרבה זמן‬ ‫על ההרפתקאות הקטנות שלך. אפשר להתקדם‬
‫עם בעיות הממלכה בלי להתמהמה עוד?‬
‫תן לי לשאול משהו, אודי.‬
‫כשאתה מתעצבן,‬ ‫אתה מגלגל את כל שלוש העיניים?‬
‫תפסיק לשחק עם העיניים של אודבל.‬
‫יש להן שמות.‬ ‫-לא נכון.‬
‫בטח שכן. מצמוץ, קריצוץ וגוזלת הנשמות.‬
‫גנבת הנשמות…‬
‫אלפו, לוצי, מספיק לעצבן את אודבל.‬
‫זה קל מדי.‬
‫תכניסו את היבבן הבא.‬
‫אנחנו כבר פה.‬
‫הוד מלכותך, זה אני, המלך שליטו.‬
‫אנו, האלפים הזעירים,‬ ‫חווים משבר בסמטת האלפים.‬
‫התנאים, כך נאמר, צפופים ואנחנו קטנים,‬
‫אז אם אני אומר שצפוף לנו…‬ ‫יה בה יה, צפוף לנו.‬
‫ו…?‬ ‫-יש לנו בקשה צנועה.‬
‫לך על זה.‬
‫אנו רוצים את הטירה שלך.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫מ… מה?‬
‫אלפו, לוצי, חדר הישיבות, עכשיו.‬
‫הם יודעים שהטירה הזו הייתה פעם שלהם?‬
‫למי אכפת? דיכוי זה כיף, טמבלית.‬
‫בין, זאת ההזדמנות שלך לעשות את הדבר הנכון.‬
‫לנצח תיזכרי כמלכה שוויתרה על דרימלנד.‬
‫אני אומרת… לא.‬
‫הרגע עשית טעות גדולה.‬
‫את תשמעי מהלמוט ואגרופו.‬
‫עפנו מכאן!‬
‫הקדרה כאן.‬
‫מנקה, נקי את הבלגן הזה.‬
‫כוונתך לתבשיל או לכל המשבר הדיפלומטי?‬
‫- פרק 38:‬ ‫סוכן משולש -‬
‫תודה על ההמתנה!‬
‫אנו מעריכים את טמטומכם!‬
‫תודה על ההמתנה!‬
‫אנו מעריכים את טמטומכם!‬
‫אוף. התחלנו.‬
‫מה העניין, סם בוקה?‬
‫דניס עזבה אותי ולקחה את כל המאגים.‬ ‫-למה לה?‬
‫היא אמרה שפלירטטת איתי.‬
‫מה?‬ ‫-פשוט כך.‬
‫מעולם לא פלירטטתי איתך.‬
‫את עושה את זה עכשיו.‬
‫אלוהים, אתה מעצבן.‬
‫זה מה שדניס אמרה כשיצאה מבעד לדלת.‬
‫ביי.‬ ‫-זה מה שדניס אמרה.‬
‫מה?‬ ‫-היא אמרה שהיא בי.‬
‫היי, סם בוקה. מה שלום דניס?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫מה שלום אונה?‬ ‫-אחת-אפס.‬
‫ביני, בובה, חזרתי.‬
‫אבא, אני מהבוקר על כס המלכות‬ ‫ומלאכת המלכות גמרה אותי.‬
‫תוכל לטפל במשמרת הצהריים?‬
‫את לא צריכה אותי. את מתפקדת נהדר.‬
‫תקשיבי, מישהו רוצה להכיר אותך.‬ ‫היי, לאן הוא הלך?‬
‫גור דובים קטן וחמוד.‬
‫מה אתה רוצה שאעשה?‬ ‫אפחלץ, אשחט או אתחתן איתו?‬
‫אף אחד מאלה.‬
‫הוא אחיך למחצה ודוב למחצה.‬ ‫את לא רואה את הדמיון?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫טוב, ילד-דוב. ברוך הבא אל המשפחה.‬
‫שני דברים שאתה צריך לדעת עליי.‬ ‫אחת, ממש כיף איתי.‬
‫שתיים, אני עסוקה ואני חייבת לשלח אותך מפה.‬ ‫שלוש, אני נגד תוויות.‬
‫תוכל לכנות אותי המלכה בין,‬ ‫אחותי הגדולה בין,‬
‫או הוד אחותך. שאלות?‬
‫את סוג של סנאית ענקית?‬
‫קח אותו, אבא, לפני שאתחיל לשנוא אותו.‬
‫הבא בתור!‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫קוראים לזה "מיטה".‬
‫אני משכיב אותך לישון.‬
‫תבין, כאן בעיר-האנשים,‬ ‫אנחנו ישנים שנת חורף בכל לילה.‬
‫זה מטומטם.‬
‫אני מתגעגע לאימא שלי.‬ ‫-גם אני.‬
‫אבל זה מאפשר לנו להתחבר,‬ ‫ונותן לי הזדמנות להיות אבא טוב יותר.‬
‫סוף סוף.‬ ‫-שקט, דרק!‬
‫אני פה, מנסה להיות אבא טוב יותר.‬
‫היי, איפה גדלת, במערה?‬
‫מסתבר שלא.‬ ‫-זאת המיטה שלי.‬
‫אתה לא אמור להיות שטיח אכול עש‬ ‫על הרצפה של מועדון סיגרים כושל?‬
‫אתה לא אמור לאכול זבובים בטרריום?‬
‫תסתמו. אני מנסה לישון פה שנת יופי.‬
‫אני לא חייב להקשיב לציפור.‬
‫אל תדבר אל חברת המחמד שלי ככה.‬
‫סתום!‬ ‫-סתום אתה!‬
‫שניכם צריכים לסתום, כן?‬
‫אגב, שמי דרק.‬
‫לא עכשיו.‬ ‫תלמד איך לזהות מצבים חברתיים, ילד.‬
‫טוב, כולם החוצה.‬
‫סוף סוף אני לבד.‬
‫עכשיו אוכל לישון שנת לילה טובה.‬
‫בין!‬
‫תפתחי את דלת החלומות הזאת מייד!‬
‫אני באה!‬
‫מהרי! שלא אנער את הידית הזאת.‬
‫שלום, בין.‬
‫את יודעת מה אנחנו רוצים.‬ ‫-את יודעת מה אנחנו רוצים.‬
‫וזה לא חוש האופנה שלך.‬
‫עופו מהטירה שלי, כולכם!‬
‫זאת הטירה שלנו ואת יודעת את זה. עופי את.‬
‫ליצנו.‬ ‫-כן!‬
‫זה האוקיינוס שלנו. עופי מפה!‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫זהירות.‬ ‫-כן.‬
‫מורה?‬ ‫-בין, תתעוררי.‬
‫הפעם התעוררת אחרי הדלי הראשון.‬
‫דליים לא פותרים הכול, בנטי.‬
‫מה?‬
‫סליחה. סלחו לי. תסלחו לי.‬ ‫פנו דרך. שלום גם לך. סליחה.‬
‫סליחה על האצבעות.‬
‫פגישת ייעוץ עכשיו.‬
‫בסדר, איפה ניפגש?‬
‫בתוך החולצה שלך כמו בפעם ההיא?‬
‫מאחורי כס המלכות זה טוב.‬
‫אז חלמתי חלום שבו כל מי שרוצה לפגוע בי‬ ‫רוצה לפגוע בי.‬
‫כולם היו בטירה והאלפים העיפו אותי מפה.‬
‫אלפו…‬ ‫-מה אני עשיתי?‬
‫נשמע כמו חלום לחץ טיפוסי,‬ ‫בשילוב עם אשליות פרנואידיות‬
‫של רודנית שהשתגעה מרוב כוח.‬
‫כל הכבוד, טמבל.‬
‫החלק המטריד ביותר היה האלפים.‬ ‫-אלפים מחורבנים.‬
‫אני יודעת שאתה עדיין עצבני‬
‫בנוגע לכל שלדי האלפים החמודים‬ ‫שמצאנו מתחת לטירה.‬
‫אתה יכול לברר מה החברים שלך יודעים‬ ‫על אבות אבותיהם בדרימלנד?‬
‫אז להיות המרגל שלך?‬
‫לבגוד בבני עמי למען ממלכה של בני אדם‬
‫שהפגינו עוינות כלפי אלפים ועוגים?‬
‫אקבל תחפושת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫אני גווע ברעב. איפה שומרים פה את הזבל?‬
‫אני מניח שבכל מקום שבו אתה נמצא.‬ ‫הכנסתי לך!‬
‫יפה, דרק. הניסיון הראשון שלך לספר בדיחה.‬
‫אולי אני צריך לאכול את החברה שלך.‬
‫נראה אותך מנסה.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫אבל הוא לא בלע.‬
‫בחייך, דרק. תראה לו מה לימדתי אותך‬ ‫על להיות גבר-גבר.‬
‫תתכונן למכות לא מתואמות.‬
‫- מפגש בלי מסריחו -‬
‫מה הקטע, שליטו?‬
‫כן! החזרת את הטירה שלנו‬ ‫או נהרגת במהלך הניסיון?‬
‫האדם הבא שישאל שאלה מטומטמת‬ ‫יחוש בזעם השרביט שלי.‬
‫כוונתך לכדור הזה על המקל?‬
‫אומר לכם דוגרי.‬
‫ניסינו לבקש בנימוס.‬
‫ואז עזבנו בעצבים כמו תינוקות זועמים.‬
‫ואולם המלכה טיאביני עדיין סירבה לנו.‬
‫הגיע הזמן לפעולה.‬
‫פעולה? אבל אנחנו אלפים.‬
‫על מה חשבת, עזבני?‬
‫ניקח אותה בכוח.‬ ‫למרות שזה עלול לגבות מאיתנו חיים רבים.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫למה אנחנו רוצים כל כך את הטירה?‬
‫אתה, עם הקול העמוק. אני לא יודע מה שמך.‬
‫אתה יכול לכנות אותי שפמנוניו.‬
‫ובכן, שפמנוניו, זאת לא רק הטירה.‬
‫זה מה שמתחת לטירה.‬
‫כוונתך למרתף?‬ ‫-לא.‬
‫כוונתך לחניון?‬ ‫-לא.‬
‫כוונתך ל…‬
‫זה הדבר עצמו…‬
‫אבל מגנים עליו היצורים הכי מבעיתים‬
‫שאי פעם הזדחלו ומרחו ריר במערה. טרוגים!‬
‫תישמע מופתע.‬
‫אבל אנחנו לא צריכים להרוג את כולם, נכון?‬
‫הכוונות של בין טובות.‬
‫לא כמו הבוגד הזה אלפו!‬ ‫-מה?‬
‫הוא תמיד מתגנב לו,‬ ‫תוקע את האף איפה שהוא לא רצוי.‬
‫וכל הדיבורים שלו על הטוסיק!‬
‫אולי הוא עבר טראומה בילדות.‬
‫מה אתה, איזה אוהב אלפו?‬
‫גרוע מזה! אתה אלפו!‬
‫בבקשה אל תהרגו אותי. אתם תהרגו אותי?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אלפו, אתה תהיה המרגל שלנו.‬
‫אתה תלך לטרוגטאון מחופש לטרוג מבעית‬
‫ותברר מה הם יודעים.‬
‫מה התקציב שלי לתחפושת?‬
‫כלום. עכשיו לך!‬
‫טוב. אבל האיכות בהתאם לתשלום.‬
‫אפילו פאה טובה אין במחיר הזה,‬ ‫אבל איך שבא לכם.‬
‫זה מגוחך…‬
‫זוזו מהדרך, פשפשים. אני נכנסת.‬
‫מי זאת?‬
‫מה מצחיק כל כך?‬
‫עופי מהטירה שלי!‬ ‫-זאת לא הטירה שלך, יקירה.‬
‫אימא.‬
‫"איך להישאר רגועים בזמן שקוראים במיטה".‬
‫"פרק ראשון. ראשית, תודה שיש לך בעיה."‬
‫אבא?‬
‫אבא, אני שוב סובלת מסיוטים.‬
‫בין, אל תדאגי.‬
‫בטח אכלת צדפות מקולקלות.‬
‫אפילו לא אכלתי צדפות טריות.‬
‫נותרו לי כמה אם את רוצה.‬
‫לא?‬
‫אז החלומות האלה, הם נשנים?‬
‫אותו הדבר שוב ושוב?‬ ‫-לא.‬
‫אז אין לך סיבה לדאגה.‬
‫אם החלומות שלך חוזרים על עצמם,‬ ‫אז את בצרות.‬
‫כי זה אומר שיש לך עניינים לא סגורים‬ ‫בקוקוס הישן.‬
‫פשוט תחזרי למיטה.‬
‫לא נראה לי שאוכל.‬ ‫-לא?‬
‫אז יש לי פתרון מושלם.‬
‫נסי "תה לילה טוב זבנג בראש".‬
‫זו תערובת מיוחדת שלי.‬
‫אני מכניס בעדינות כוחנית‬ ‫שמונה תבלינים לתוך עלי התה.‬
‫אז ויפ וואפ ישנים עליהם במשך שמונה שבועות.‬
‫מרגישים.‬
‫הייתי מוסיף דבש,‬
‫אבל מאז שילד-דוב הגיע, כל הזמן אוזל לנו.‬
‫אוף, אני רוצה להירדם מהר.‬
‫שותים תה כמו בירה?‬
‫חם!‬
‫זה אכן חלום חוזר.‬
‫איך אפסיק אותו? אהרוג אותך?‬
‫עליי להשמיד את המעלית הזאת.‬
‫- גלגל האמת -‬
‫איזה דוחה.‬
‫קטן.‬
‫אני מתגעגע לימים של "היי, אני אלפו".‬
‫אלה היו זמנים פשוטים יותר.‬
‫מה…‬
‫תלך הלילה למסיבת הירח?‬
‫כן, אבל קודם אני צריך להשיל את עורי.‬
‫זה מעבר למגעיל.‬
‫טוב, אתה מסוגל. קדימה. טוב.‬
‫תעמיד פנים שזה לדר פירות.‬
‫אין לזה ריח של לדר פירות.‬
‫טוב, לבשתי.‬
‫קדימה.‬
‫טוב.‬
‫את זה אני לא שונא.‬
‫תראו את הטוסיק הזה.‬
‫שלום!‬
‫הצדפות המקולקלות לא רעות.‬
‫חבר'ה, חייבים להיפטר מהמעלית לגיהינום.‬
‫זאת שכרתה לי את הראש? כן!‬
‫הגיע הזמן לפיר-ריק את המעלית.‬
‫אמרת כנף, זכויות יוצרים, לוצי השד.‬
‫היי! לא סיימתי עם זה.‬
‫אחזיר אותו, אחי.‬
‫למה אתה מחייך?‬
‫זה פשוט ייקח יותר זמן.‬
‫תתכונני לכיסוח גרזני, אימא.‬
‫יש! ברחנו מהגיהינום.‬
‫הנזל וגרטל?‬
‫אוי לא! זה שוב החלום החוזר זה.‬
‫אנחנו חייבים להסתלק מפה.‬
‫מהר. לחצי על כפתור סגירת הדלת.‬
‫אתה יודע שכפתור סגירת הדלת לא עושה כלום.‬
‫חייבים ללחוץ עליו שוב ושוב בהיסטריה.‬
‫רואה?‬ ‫-גם ככה היא הייתה נסגרת.‬
‫יש! ברחנו מהפסיכית הזאת.‬
‫לא נכון!‬
‫ברוך הבא, בובו.‬
‫ברוך הבא, לובו.‬
‫ברוך הבא, פלובו.‬
‫ברוך הבא, גובו.‬
‫עצור שם.‬
‫אני לא זוכר את שמך.‬
‫"סקלובו" תפוס?‬
‫לא.‬ ‫-אני סקלובו.‬
‫ברוך הבא, סקלובו.‬
‫יקירים תת-קרקעיים,‬
‫הבה נרכין את ראשנו לזכר הטרוגים האמיצים‬
‫שהקריבו את חייהם,‬ ‫בטקסנו הקדוש והסודי ביותר.‬
‫שב וסובב!‬
‫שלום לך.‬
‫אלוהים. טריקסי!‬
‫אתה מכיר את שמי, אבל אני לא מכירה את שמך.‬
‫אה, כן, בא לי לומר ספלובו?‬
‫ובכן, ספלובו, אתה לא כמו הבחורים האחרים.‬
‫יש לך אישיות.‬
‫בנוסף, הכובע שלך מזכיר לי בחור‬ ‫שנהגתי לשכב איתו.‬
‫אלפו?‬ ‫-לא, משגיחו.‬
‫מה? טריקסי!‬
‫חשבתי שהיה בינינו משהו מיוחד.‬
‫פולש!‬
‫תפסו אותו או אותה…‬
‫אלוהים, זה אלפו!‬
‫המושיע הכי פחות אהוב עליי.‬
‫הו, אלפו האדיר. חתיכת מלשן מנוול.‬
‫מה נעשה איתך?‬
‫בואו נהרוג אותו.‬ ‫-אבל הוא מושיע.‬
‫כן, אבל היסטורית,‬ ‫אנחנו בדרך כלל הורגים מושיעים.‬
‫איך נהרוג אותו?‬ ‫-נגלגל לו סלע ענק על הראש.‬
‫נגלגל כמה סלעים קטנים יותר על הגוף שלו.‬
‫לא, נקשור אותו לסלע ענק‬ ‫ונגלגל אותו לתוך בור.‬
‫אז אנחנו בהסכמה. משהו שקשור בסלעים.‬
‫תפסיקו לומר "סלעים".‬
‫בואו לא נהרוג את אלפו.‬
‫בואו נשתמש בו כמרגל נגד בני האדם.‬
‫אני לא יכול לרגל למענכם.‬
‫תחילה בין שלחה אותי לרגל אחר האלפים,‬
‫ואז האלפים שלחו אותי לרגל אחריכם.‬
‫אני שם את הגבול בבגידה משולשת.‬
‫מספיק עם הקשקשת.‬
‫בואו נשטח אותו!‬
‫טוב, בסדר. אעשה את זה.‬ ‫אבל אני מזהיר אתכם, תמיד תופסים אותי.‬
‫מגף מטומטם!‬
‫הפונפון שלי! השתגעת?‬
‫אלפו, אל תפחיד אותי ככה.‬ ‫גילית מה האלפים זוממים?‬
‫הם זוממים משהו. אולי מתקפה.‬
‫אני לא יודע כי כל הזמן תפסו אותי.‬
‫אבל זה כולל את הטרוגים,‬ ‫שדרך אגב, גם תפסו אותי.‬
‫הטרוגים? מה המזימה הקטנה שלהם?‬
‫יש להם קטע עם סלעים.‬ ‫את זה כן אוכל לומר לך.‬
‫תודה, אלפו. זמן לישון.‬
‫תחשוב שוב.‬
‫מקום מבטחים.‬
‫מוח!‬
‫מוח. בדיוק!‬
‫אני צריכה להשתמש במוח שלי.‬
‫תודה, חלום פסיכוטי.‬
‫לוצי, המנקה, תקשיבו.‬
‫אני יודעת מה צריך לעשות. מה הריח הזה?‬
‫זה לוצי ודלי הצדפות שלו שבטמפרטורת החדר.‬
‫חייבים להגן על הטירה.‬
‫מנקה, אני רוצה שאת ולוצי תחסמו את המנהרות.‬
‫איך?‬ ‫-תמצאו פתרון לבד.‬
‫הצלחנו! מה עוד נוכל למלא בזבל?‬
‫החדר של אלפו?‬ ‫-אני אוהב את רעיונותייך.‬
‫צריך משהו איתן כסלע.‬
‫מספיק טוב.‬
‫נו, אלפו. תהיה אמיץ. רד לשם ותגיד,‬ ‫"לא אהיה המרגל שלכם".‬
‫לא תוותר. אתה חמוד ומקסים.‬
‫הטעם שלך בנשים נוראי, כיאה לכל גבר דגול.‬
‫ואתה עוג מזורגג.‬
‫אתה לא פוחד משום דבר.‬
‫זה האחרון. בואי נשתכר.‬
‫יש לי נוזלי ניקוי שיעוורו אותך.‬
‫זה ירגיע את כל הצדפות שמתנגשות במעי שלי.‬
‫את יודעת מה, מרי?‬ ‫את טובה מדי בשביל החור הזה.‬
‫אתה האדם הראשון שקרא לי בשמי האמיתי.‬
‫אגלה לך את הסוד הכי אפל שלי.‬
‫אני נחמד.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫הסוד האפל יותר שלי הוא שאני גרועה בניקיון.‬
‫אני יודע.‬
‫לפעמים אני פשוט מנקה‬ ‫את אותה הנקודה במשך שעות,‬
‫ואף אחד לא שם לב.‬
‫קלויד? בקי?‬
‫נכון, לוצי.‬ ‫-אתה חוזר לגיהינום.‬
‫מהר. "שלופ" לתוך הבקבוק.‬
‫אני חייב להזהיר אתכם,‬ ‫אני עומד להקיא צדפות.‬
‫צדפות?‬
‫תודה. ההרגשה שלי ממש השתפרה.‬
‫גוף, לכאן.‬
‫תראו-תראו.‬
‫בחרת בצד הלא נכון, מנקה.‬
‫שמי מרי.‬
‫הצלחנו, לוצי.‬
‫אלוהים. אני מרגיש שממש התרוקנתי. תודה.‬
‫המלכה בין אוטמת את המקום כולו,‬
‫כמו מאה פקקים קטנים‬ ‫במשולש של גבינה שוויצרית.‬
‫היא עלתה עלינו.‬
‫אלפו בגד בנו.‬
‫ידעתי שהוא יתאהב במלכה הטמבלית ההיא.‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫אנחנו חייבים לתקוף, עכשיו!‬
‫כן, הדוקרים הקטנים.‬
‫בני האדם הם אולי גדולים וחזקים‬ ‫וחכמים יותר מאיתנו,‬
‫אבל אנחנו מסוגלים לרוץ מתחת לשולחנות.‬
‫זאת תהיה מתקפת פתע.‬
‫נלך מתחת לטירה ונפתיע אותם.‬
‫אבל לא בכיף כמו במסיבת יום הולדת.‬
‫נצא עם צלצול חצות.‬
‫אל המנהרה!‬ ‫-כן!‬
‫אלפו, מתי תלמד את הלקח?‬
‫אל תתערב בעניינים של אחרים.‬
‫בחייכם. אתם אחים, טוב?‬
‫תזכרו, דם סמיך ממים.‬
‫וואו. רגע, לא מדובר בסיפורי סבתא.‬ ‫הוא באמת סמיך יותר.‬
‫טוב, בנים. בנים!‬
‫בטח יש משהו ששניכם, המפונקים,‬ ‫יכולים להגיע להסכמה לגביו.‬
‫וואו. תמיד רציתי לעשות את זה,‬ ‫אבל מעולם לא היה לי כוח הזרוע.‬
‫אם נעבוד יחד, נוכל לפגוע באנשים‬ ‫הרבה יותר מאשר כשאנחנו לבד.‬
‫מי פזיז כל כך שהוא נכנס לצומת גואנו?‬
‫זוזו, מפלצות זעירות!‬
‫היי, אנחנו באותו גודל.‬
‫אז פשוט תסתובבו ותלכו לדרככם הקטנה.‬
‫זה מגוחך.‬
‫אם ניצור איזו הסחת דעת,‬ ‫נוכל להתגנב מבעד לדלת ההיא.‬
‫היסחו, לחזית ולמרכז.‬
‫לא! אל תיכנס לשם!‬
‫כלומר, אלא אם תרצה לראות צנצנות ישנות.‬
‫מי מעוניין בצנצנות ישנות? רק סבתות, נכון?‬
‫כן!‬ ‫-מה שהוא אמר.‬
‫אי אפשר לבטוח בטרוגים.‬
‫אם הם לא רוצים שניכנס לשם,‬ ‫זה הכיוון הנכון.‬
‫סוף סוף מצאתי אותו.‬
‫לא, זה אסור!‬
‫סוף סוף! ביליתי את כל חיי הבוגרים,‬
‫מלבד התקופה ההיא בכת, בחיפוש אחר הדבר!‬
‫אל תשתה את זה!‬
‫זה השיקוי הקדוש!‬
‫השיקוי הקדוש!‬ ‫-השיקוי הקדוש!‬
‫אני יודע מה זה, יצורים.‬
‫זה הדבר עצמו.‬
‫לא, חתיכת שוטה.‬
‫זה לא מה שאתה רוצה, זה מה שמגיע לך!‬
‫יש לזה טעם של כל ממתק מתחת לקשת,‬
‫עם טעם לוואי מתכתי נוראי.‬
‫אבל ציפיתי למשהו חזק יותר.‬
‫מה?‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬