‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Beanie!
‎Trăiești!
‎- Ura! ‎- Nebuno!
‎Bean și-a făcut apariția!
‎Bean, de câte ori te găsesc în viață ‎e o surpriză plăcută.
‎Pe mine nu m-ai îmbrățișat că sunt viu.
‎Urăsc familia asta.
‎Ce naiba s-a întâmplat?
‎Cum te-ai întors pe țărm înaintea noastră?
‎M-a adus o țestoasă marină. Asta a fost.
‎Țestoasele nu sunt rapide.
‎Ce mai contează?
‎Acum ne preocupă țestoasele?
‎Bucură-te că trăiesc.
‎- Cum mă bucur eu. ‎- Frate!
‎Bine, iau răspunsul ca atare ‎și nu mai întreb
‎de colierul nou și misterios ‎pe care, evident, îl ascunzi.
‎Ascultați-mă! Regina Bean ‎s-a întors din morți
‎și vă poruncește ‎să cheltuiți la cârciuma lui Luci.
‎N-am zis asta, dar fie.
‎Nachos începuți, la juma' de preț, ‎pentru sărăntoci.
‎Adică eu!
‎Veniți și luați! Beți tot, otrepelor!
‎Nu! S-au întors.
‎Până acum, am zis mereu: „Ține-te tare!”
‎Fetelor, pregătiți-vă aripile s-o ștergem.
‎CAPITOLUL XXXVII ‎INSUPORTABILA ABILITATE A LUI BEAN
‎Ia te uită, iubire la tot pasul!
‎Toți au parte, mai puțin eu.
‎Și eu sunt regele.
‎Regele singurătății.
‎Și ducele căldurilor.
‎Măcar Oona știe cum e să ai inima frântă.
‎M-am întors de 20 de minute ‎și singurătatea m-a prins ca pe un urs.
‎Urs…
‎Ursoaica Ursula.
‎Fii drăguță, Bean.
‎Încerc să fiu deprimat.
‎Am venit prima, tată.
‎Draga mea…
‎Bine, ce se petrece?
‎Îmi zici așa ‎doar când îmi execuți un amic.
‎Cu Corky a fost o greșeală.
‎Vreau doar să știu…
‎- Ești fericită? ‎- Poftim?
‎Da, adică, am propriul meu regat.
‎Prieteni grozavi.
‎Doar că Corky nu mai e.
‎Am coroana asta dată naibii…
‎O clipă, nu mi-ai răspuns la întrebare.
‎Ești fericită?
‎Da… Nu.
‎Ce înseamnă, de fapt, fericirea?
‎Doamne, ești îndrăgostită!
‎Frate! Îmi pare rău.
‎Nu știu unde mi-a fost capul…
‎Poate că sunt.
‎- Da? ‎- Da.
‎Ideea e că nu știu ce se petrece.
‎Da, știu cum e.
‎Și când, în sfârșit, îți dai seama, ‎e prea târziu.
‎Tocmai de asta mă tem.
‎Acum cânți la ukulele sub clar de lună,
‎după care totul dispare.
‎E ceva în neregulă cu mine?
‎De ce mă gândesc fără oprire ‎la sirena aia perfectă și idioată?
‎Sirenă?
‎Dacă nu-ți place, mă lupt cu tine.
‎Și prima mea dragoste a fost tot o sirenă.
‎- Pe bune? ‎- Așchia nu sare departe de trunchi.
‎Frate, ce bizar a fost!
‎N-a mers.
‎Adică, eram tare diferiți.
‎Ea era blondă, eu, roșcat.
‎Și cultura sirenelor… ‎Mult mai udă decât a noastră.
‎- Ți-a frânt inima? ‎- Mai rău.
‎Ni le-am frânt reciproc.
‎Da, e partea înspăimântătoare.
‎Povestea vieții mele.
‎Mereu mi-a fost prea frică să încerc.
‎O mai știi pe Ursula?
‎Ursoaica Ursula?
‎Da, o mai știu pe Ursula.
‎Mă credea o veveriță uriașă.
‎Frate, eram nebun după ea,
‎dar mereu mi-am spus ‎că nu e momentul potrivit.
‎Abia acum înțeleg că nu există ‎un moment potrivit pentru iubire.
‎- Iubirea e mereu riscantă. ‎- Și derutantă.
‎- Și ciudată. ‎- Și înspăimântătoare.
‎Și dulce.
‎Neașteptată, ca o lovitură surprinzătoare.
‎Revin mai târziu.
‎Tată, dacă crezi că Ursula e aleasa, ‎trebuie să încerci.
‎Zici?
‎Nu lăsa teama să stea în calea fericirii.
‎Șterge-o și caut-o ‎pe devastatoarea femeie-urs!
‎- Am eu grijă de tron. ‎- Serios?
‎Mersi, Beanie!
‎Dai sfaturi bune.
‎Știi ce-mi doresc?
‎Să le aplici și tu uneori.
‎O să mă gândesc…
‎în fiecare seară…
‎tot restul vieții mele.
‎Pajule, preia tronul.
‎Te-aș putea detrona fără probleme.
‎Vrăjitorio, fă-mi o poțiune magică, ‎să atrag urșii!
‎Ai venit unde trebuie.
‎Ai de ales.
‎Unt rânced, ulei de somon fermentat
‎sau zeamă fierbinte de gunoi.
‎Toate cele de mai sus.
‎Măiculiță!
‎Dați-i drumul și ungeți-mă!
‎Rege Zøg, n-ai semnat de ieșire.
‎Încotro?
‎Nu mă urmăriți! ‎Sunt într-o misiune secretă.
‎„Misiune secretă”? Ce înseamnă asta?
‎Înseamnă că îl urmărim în secret.
‎Ba nu!
‎Singur singurel.
‎Doar eu și sunetele pădurii.
‎Cine e acolo?
‎Ce dracului de pasăre mai e și aia?
‎Pițigoi de munte.
‎Ascultați-mă bine.
‎Vreau să stați departe de mine.
‎Uitați-vă în ce direcție o iau, ‎iar voi luați-o în cealaltă. Departe!
‎Cealaltă înseamnă aceeași.
‎Dispăreți!
‎Prostănacii!
‎Încă te auzim.
‎Frate, nu mai ascultați, fir-ar să fie!
‎- Da, să trăiți. ‎- Nu spune: „Da, să trăiți.”
‎- Nu, să trăiți, ‎- Nu spune nimic!
‎Tăcere, să trăiți.
‎E timpul pentru adevărata vânătoare.
‎Iubirea.
‎- Iubirea? ‎- Tu! Fii serios!
‎Fii serios!
‎- Vrei să taci? ‎- Tu să taci!
‎Te omor.
‎Mai întâi trebuie să mă găsești.
‎L-ai nimerit pe Mertz.
‎Așa, Grăsuțule.
‎Cunoști drumul.
‎Da, drumul până la bufet.
‎Era o glumă, fiindcă e gras.
‎Da, iar tu doar ai oasele mari.
‎E elanul ăla hoț de coroane ‎care își tot bate joc de mine.
‎Nu!
‎La ce-ți trebuie două coroane?
‎Ce, te crezi mai bun decât mine?
‎E un puișor de urs.
‎Ești cel mai dulce… Ticălos mic ce ești!
‎Dar… Nu mă face să mă urc acolo.
‎Chiar în locul sensibil.
‎O să „ucighez” ursul ăla.
‎Bine, ai avantaj acum, ‎dar jur că mă întorc cu picioroange.
‎Cred că mă apropii ‎de locul unde stau urșii
‎sau măcar de locul ‎unde-și aruncă puii jalnici.
‎Pic
‎Cum să te uit, când nici nu ești aici, ‎să mă respingi?
‎Hei!
‎Bean? Te simți bine?
‎Nu bei.
‎Ți-am adus o bere.
‎Hopa! Scuze! Tocmai am terminat-o.
‎Trageți-vă câte o piatră.
‎Bean, ce e?
‎Arăți de parcă ai vrea sfatul ‎a doi amici ignoranți, cu intenții bune.
‎Știu ce e.
‎Ești supărată de când ai aflat
‎că oamenii tăi ‎sunt niște sălbatici însetați de sânge.
‎Dar știi ce spun eu?
‎Nu te mai gândi!
‎Ești perfectă, ‎ești frumoasă și duci un trai pe vătrai.
‎Ești beat?
‎Puțin, dar nu asta e ideea.
‎Ascultă-mă! Hei! Vino aici.
‎Uită-te la mine!
‎Ascultă-mă!
‎Nu-i nimic.
‎Doamne, ai obrajii ca de gumă!
‎A fost o zi lungă.
‎Hai să mergem acasă ‎și să ne holbăm la tavan.
‎E tare departe și e la deal.
‎Și mi-au ieșit bășici pe bătături.
‎Elfo, mă poți duce tu?
‎Știu o scurtătură.
‎Oasele astea…
‎hoituri de animale, coșuri de picnic…
‎Aș recunoaște mirosul ăsta oriunde.
‎Ursula, iubito, sunt eu, Zøg!
‎Nu te teme.
‎Nu mai sunt la fel de păros, ‎că m-am tuns la Marele Jo.
‎Lasă.
‎Mi-a fost dor de tine.
‎Era să fiu sfâșiat acolo.
‎Încă te mai așteaptă o sfâșiere.
‎Ce e putoarea aia amețitoare?
‎Nu atrage doar muștele.
‎Bine, istețule, încotro e castelul?
‎Sigur prin tunelul stâng.
‎Sigur prin tunelul drept.
‎Bine, eu o iau pe-aici.
‎Întuneric!
‎Ce mama…
‎E destul de liniștit.
‎Schelete!
‎O selcă de pădure adevărată, ca nouă, ‎ediție princeps?
‎E perfectă pentru muzeul groazei.
‎V-am zis eu că Zøg ‎are înclinații pământești bolnăvicioase.
‎Acum îmi dați drumul, nu?
‎S-o crezi tu.
‎Cine ne mai arată ‎unde sunt bursucii neînregistrați?
‎Și o antilopă rasistă ‎chiar o să atragă țărănoii.
‎Da, vezi, de asta am venit aici.
‎Nu cred că pot sta departe de tine.
‎Există această atracție.
‎Știi ce sunt magneții?
‎- Nu. ‎- Ne potrivim.
‎Ca untul de arahide și gemul.
‎- Nu. ‎- Broasca și cheia?
‎- Nu. ‎- Pantofii și ciorapii?
‎- Nu. ‎- Acul și ața?
‎- Nu. ‎- Vafele și alte vafe?
‎Sigur nu.
‎Zøg, aproape tot timpul sunt urs, ‎nu prea am nevoie de metafore.
‎Ce dracu' e o metaforă?
‎Oamenii le folosesc,
‎căci se tem să spună lucrurilor pe nume.
‎Eu nu mă mai tem de nimic.
‎Ursula, te iubesc ‎mai mult decât orice pe lume,
‎în afară de copila mea. Copiii mei.
‎Pe asta o știi? Soț și soție?
‎Te iubesc, Zøg.
‎Și mă bucur că vorbim despre asta, căci…
‎E ursulețul ăla nenorocit.
‎Mi-a dat în cap cu conuri de pin.
‎Uită-te la el, de sus în jos.
‎Păr roșcat și țepos, nas bulbos, ‎tendințe psihotice.
‎Mai jos, burtă mare, gambe musculoase.
‎Parcă m-aș vedea pe mine, mai puțin păros.
‎Nu pot să cred ‎că aici a avut loc marea luptă.
‎De fapt, pare mai degrabă ‎un măcel decât o luptă.
‎Ăsta a fost înjunghiat în spate.
‎Ăsta, în față.
‎Și ăsta are 12 furculițe în craniu!
‎Calmează-te, amice!
‎Sunt doar oase de elf.
‎Elfii sunt, de fapt, în Iad, ‎la grătarul uriaș.
‎Gătim elfi la grătar.
‎Du-te în iad, Elfo.
‎Bine, știi ceva, Bean?
‎Credeam că suport, dar nu știu ce să zic.
‎Nu mai știu.
‎Semănă cu un elficid.
‎Sunt la fel de multe schelete umane.
‎Nu, nu sunt schelete umane,
‎sunt schelete de elfi ‎pe umerii altor schelete de elfi.
‎Regret că v-am luat castelul,
‎dar am câștigat ‎și pare c-a fost luptă dreaptă.
‎Dar sunt prea bătrân să mai am un copil.
‎Bean era să mă omoare săptămâna trecută!
‎Dar Jasper e un drăguț.
‎O să vrea să se joace cu tine.
‎Până va ajunge la 300 kg.
‎Apoi schimbăm tactica.
‎Nu asta e ideea.
‎Cum pot fi sigur că e al meu?
‎Bine, e al meu.
‎N-o să fiu nesimțit.
‎Dar acum ce să fac?
‎Du-te și salută-l.
‎Nimic nu e mai sexy decât un tată bun.
‎Da, am mai auzit-o pe asta.
‎Jasper!
‎Salut, Jasper!
‎Sunt regele…
‎Fir-ar să…
‎Chiar că ai un braț puternic!
‎Dar poate nu mai arunci ‎cu bețe și pietre în tatăl tău.
‎Sunt tăticul tău, Jasper.
‎Te descurci de minune.
‎Du-te, nu mușcă dacă te apropii din față.
‎Dacă mârâie, dă-te rapid înapoi!
‎Nu-i atinge peștii ‎dacă îți mai trebuie degetele.
‎Știi…
‎N-o să prinzi niciun păstrăv ‎dacă îți vede umbra.
‎Bine, odrasla numărul trei.
‎Cu ăsta o să fac treabă bună.
‎Frate!
‎M-am ales cu încă un Derek.
‎Hei, mă gâdilă.
‎Viață simplă.
‎Prea multă vreme am trăit ‎ca un barosan dichisit.
‎Aici n-am nevoie de dichiseli.
‎Am tot ce-mi trebuie chiar aici.
‎Și castelul tău?
‎Beanie are totul sub control.
‎Veverița uriașă?
‎Dacă rămâi, ‎n-o să-ți simtă lipsa cei dragi?
‎Vip și Vap? Se descurcă ei.
‎Aș putea rămâne aici pe vecie.
‎Închide fereastra, te rog.
‎Jasper, iubitule, ‎dacă nu poți dormi, du-te și omoară ceva.
‎Ursache, te duc îngerii în Rai?
‎Există un rai al urșilor?
‎Jasper!
‎Petrecere de iepuri târzie.
‎Jumătate om, jumătate urs.
‎E genul de biodiversitate ‎care atrage fraierii.
‎Cine-i dă un cuțit unui pui de urs?
‎Ce neglijenți sunt părinții de azi!
‎- Jasper! ‎- Ursache!
‎- Unde ești? ‎- Sunt eu, tata.
‎Vino la mama.
‎Dacă te întorci, promit să nu țip la tine.
‎Decât acum.
‎Te las să stai treaz și după hibernare.
‎Era o plasă bună, de 39 de cenți.
‎Până aici.
‎Ursache, vino spre mirosul ‎acestui trabuc delicios.
‎Ce mama…
‎Vai de mine!
‎Bietul Jasper, e extrem de inflamabil.
‎- Ursula! ‎- Găsește-l pe Jasper!
‎Ursache!
‎Jasper, nu!
‎Nu traversa bușteanul în flăcări!
‎Ce ți-am zis?
‎Jasper, cațără-te!
‎Ursula, dă-mi mâna!
‎Te-am prins.
‎Zøg!
‎Ursula! Nu!
‎Suntem blestemați?
‎Nu-ți face griji ‎pentru blestemul familiei, Jasper!
‎Nu plâng, băiete.
‎E din cauza fumului. Știi?
‎Mama ta…
‎a fost o femeie specială…
‎Urs… O femeie-urs.
‎Acum ce mă fac cu tine?
‎Te-am învățat tot ce am putut. ‎Ce mai pot face?
‎Locul tău e aici, în pădure.
‎Nu ți-ar plăcea la castel. ‎Nu sunt copaci, nu sunt pești,
‎iar mierea e la borcan, nu la stup.
‎Trebuie să-ți trăiești viața de urs.
‎Tu mergi pe-acolo, ‎iar eu voi merge pe-aici.
‎Tată, unde te duci?
‎Frate!
‎Vino aici, Jasper.
‎În tot timpul ăsta puteai vorbi?
‎De ce n-ai zis nimic?
‎Nu-ți tace gura o clipă.
‎Și ai un râs enervant.
‎Așa te vreau.
‎Subtitrarea: Daniela Vereș