PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Beanie!
Ty žiješ!
- Jupí! - Holka bláznivá!
Bean je zpátky!
Bean, to je vždycky tak milé překvapení, najít tě živou.
Mě jsi nikdy neobjala za to, že jsem naživu.
Nesnáším tuhle famílii.
Co se proboha stalo?
Jak ses dostala na pevninu před námi?
Svezla jsem se na hřbetu mořské želvy. Jo.
Ty nejsou tak rychlé.
Co na tom záleží?
Budeme se zabývat želvami?
Buď rád, že žiju.
- Já teda ráda jsem. - Bože.
No dobře, přestanu to zkoumat a nezeptám se
na ten záhadný nový přívěsek, který zjevně schováváš.
Slyšte, všichni! Královna Bean je zpátky mezi živými
a přikazuje vám utrácet v Luciho hospůdce.
To není pravda, ale neva.
Napůl snědené čipsy za půl ceny pro chudáky, co smrdí korunou.
To jsem já.
Račte. Do dna, chcípáci.
Jsou zpátky, to ne.
Vždycky jsem si uměl stát pevně za svým, až doteď.
Tak jo, holky, mávněte křídly a hejbněte prdelí.
KAPITOLA 37 NESNESITELNÝ BEANIN BLESK
Všude kolem je tolik lásky.
Každý, až na mě, někoho má.
A přitom jsem král.
Král osamělých.
A vévoda nadržených.
Aspoň Oona ví, co je to mít zlomené srdce.
Jsem zpátky dvacet minut, a už jsem osamělý jak starý medvěd.
Medvěd…
Medvědice Uršula.
Bean, dovolíš?
Snažím se utápět v depresi.
To je má parketa.
Ach, beruško…
Tak co se děje?
„Ach, beruško“ mi říkáš, jen když mi popravíš kámoše.
Já vím, zabít Corkyho byla chyba.
Jen chci vědět…
- Jsi šťastná? - Cože?
Jo, mám přece vlastní království.
Skvělé přátele.
Ale Corky už tu není.
Mám tuhle super korunu…
Přestaň, neodpověděla jsi mi.
Jsi šťastná?
Jo… Ne.
Co je vlastně štěstí?
Panebože, ty jsi zaláskovaná.
Proboha. Promiň.
Nevím proč jsem si myslel…
Třeba jsem.
- Jo? - Jo.
Nějak pořádně nevím, co se děje.
Jo, to znám.
A až na to konečně přijdeš, bude pozdě.
Přesně toho se obávám.
V jednu chvíli ukulele hraje při měsíčku,
a vzápětí je to pryč.
Je se mnou něco?
Proč na tu pitomou, božskou mořskou pannu pořád myslím?
Tak mořskou pannu?
Jestli se ti to nelíbí, budeme se bít.
Moje první láska byla taky mořská panna.
- Fakt? - Jablko nepadá daleko od stromu.
Bylo to dost ujetý.
Nevyšlo to.
No, byli jsme moc rozdílní.
Ona blondýnka, já zrzek.
A ta jejich kultura… O tolik vlhčí než naše.
- Zlomila ti srdce? - Nejen to.
Zlomili jsme si je navzájem.
Jo, to je děsivý.
Jako můj život.
Vždycky jsem se bál to zkusit.
Pamatuješ Uršulu?
Tu medvědici?
Jo, pamatuju.
Měla mě za přerostlou veverku.
Byl jsem do ní blázen,
ale pořád jsem si říkal, že není vhodná doba.
Teprve teď mi dochází, že na lásku nikdy není ta pravá chvíle.
- Láska je pokaždé riskantní. - A matoucí.
- A podivná. - A děsivá.
A sladká.
A nečekaná jako rána do solaru.
Vrátím se později.
Jestli myslíš, že Uršula je ta pravá, musíš to zkusit.
Myslíš?
Nedovol strachu, aby stál v cestě štěstí.
Jdi tu destruktivní medvědí ženštinu najít.
- Pohlídám trůn. - Vážně?
Díky, Beanie.
Dáváš dobré rady.
Víš, co si přeju?
Aby ses jimi občas řídila.
Popřemýšlím o tom…
každou noc…
po zbytek svého života.
Páže, trůn je tvůj.
V pohodě bych tě svrhla.
Kouzelníku, vyšlehni mi magický lektvar, co přiláká medvědy!
Jste na správné adrese.
Vyberte si sám.
Žluklé máslo, zkvašený lososí olej
nebo pálivou šťávu z odpadků.
Všechno.
Panečku.
Začněte potírat.
Králi Zogu, neodepsal jste se.
Kam jedete?
Nevydávejte se za mnou. Vyrážím na tajnou misi.
„Tajná mise“? Co to znamená?
To znamená, že za ním pojedeme tajně.
To tedy ne!
Úplně sám.
Jen já a zvuky lesa.
Kdo tam?
Co je sakra tohle za ptáka?
Sýkorka lužní.
Dobře mě poslouchejte.
Chci, abyste se ode mě drželi co nejdál.
Sledujte, kam pojedu, a vydejte se opačným směrem. Daleko!
Opačný znamená stejný.
Jděte!
Troubové.
Ještě vás slyšíme.
Bože, tak herdek přestaňte poslouchat!
- Ano, pane. - A tohle neříkejte.
- Ne, pane. - Neříkejte nic!
Ticho, pane.
Nadešel čas na opravdový lov.
Na lásku.
- Láska? - Vy! No tak.
No tak.
- Sklapněte! - Sklapněte!
Já tě zabiju.
Nejdřív mě musíte najít.
Trefil jste Merka.
To stačí, Špekáči.
Cestu znáš.
Jo, do bufetu.
To byl vtip, protože je to tlusťoch.
Jistě, zato ty máš jen těžké kosti.
To je ten losí zloděj korun, co si ze mě vždycky utahuje.
Ne!
Na co ti budou dvě?
Myslíš, že jsi lepší než já?
To je ale maličké medvídě.
Ty jsi ale roztomilé… Ty parchante!
Páni, já… Vlezu si tam pro tebe.
Přesně do starého měkkého místa.
Uspím to medvídě navěky.
Dobrá, teď máš navrch, ale vrátím se s chůdami.
Asi se blížím medvědímu brlohu,
nebo aspoň místu, kam odkládají své bídné děti.
Kap.
Jak na tebe zapomenout? Ani tu nejsi, abys mě odmítla.
Hej!
Bean? Jsi v pořádku?
Ani nepiješ.
Přinesl jsem ti pivo.
Jejda. Zrovna jsem ho dopil.
Přitáhněte si kámen, kluci.
Co je, Bean?
Asi by se ti šikla rada od dvou moulů, co to s tebou myslí dobře.
Vím, čím to je.
Je ti mizerně od té doby, co jsi zjistila,
že tvůj lid je krutá, krvežíznivá sběř.
Víš, co ti na to řeknu?
Zapomeň na to.
Jsi dokonalá a krásná a život je fajn.
Jsi opilý?
Trochu jo, ale to je vedlejší.
Poslouchej mě. Hej! Pojď sem.
Podívej se na mě.
Poslouchej.
Je to v pořádku.
Bože, máš tváře jako z gumy.
Gumama, gumama…
Měli jsme dlouhý den.
Pojďme domů, budeme zírat do stropu.
Je to tak daleko a do kopce.
A na vbočených palcích mám kuří oka.
Elfo, neodnesl bys mě?
Znám zkratku.
Ty kosti…
mršiny zvířat, piknikové koše…
Ten puch bych poznal kdekoli.
Uršulo, miláčku, to jsem já, Zog!
Nelekej se.
Už mi moc chlupů nezbylo. Velký Jo mě ostříhal.
To je jedno.
Chybělas mi.
Málem mě tam pěkně zmuchlal.
Teprve tě pomuchluju.
Co je to za omamnou vůni?
Tak to nefunguje jen na mouchy.
Tak co, chytrolíne, kudy do hradu?
Určitě tunelem vlevo.
Určitě pravým.
Fajn, já jdu tudy.
Tma!
Co to…
Je tu docela klid.
Kostlivci!
Nefalšovaná, prvotřídní lesní selkie?
Skvěle by se vyjímala v mém obludáriu.
Já vám říkal, že má Zog slabost pro zemité druhy.
A teď mě pustíte, ne?
Na to zapomeň.
Kdo by nám ukázal všechny nezdokumentované jezevce?
A rasistická antilopa bude pro burany super tahák.
Jo, proto jsem sem přišel.
Asi bez tebe nemůžu být.
To tou přitažlivostí.
Víš, co jsou magnety?
- Ne. - Táhne nás to k sobě.
Jako chleba k máslu?
- Ne. - Klíč k zámku?
- Ne. - Boty a ponožky?
- Ne. - Jehlu a nit?
- Ne. - Palačinky k dalším palačinkám?
Určitě ne.
Zogu, většinu čas trávím jako medvědice, nepotřebuju metafory.
Co to sakra je?
Lidi je používají,
protože se bojí říkat věci přímo.
Ale já už se nebojím ničeho.
Uršulo, miluju tě víc než cokoli na světě,
kromě svého dítěte. Dětí.
Znáš tuhle dvojici? Manžel a manželka?
Miluju tě, Zogu.
A jsem ráda, že o tom mluvíme, víš…
Hele, ten medvědí skrček.
Házel mi na hlavu šišky.
Koukni na něj, pěkně odshora.
Naježené rezavé vlasy, baňatý frňák, psychotická povaha.
A směrem dolů přetékající bachor, svalnatá lýtka.
Vypadá jako já, jen chlupatější.
Nevěřím, že k té velké bitvě došlo tady.
Spíš než na bitvu to vypadá na jatka.
Tohohle bodli do zad.
Tohohle bodli do břicha.
A tenhle má v lebce zapíchnutých 12 vidliček.
Klídek, kámo.
To jsou jen elfí kosti.
Skuteční elfové jsou v pekle na velké grilovačce.
My je grilujeme.
Jdi k čertu, Elfo.
Tak jo. Víš co, Bean?
Myslel jsem, že mi to nevadí, ale já ti nevím.
Už fakt nevím.
Tohle vypadá na elficidu.
Je tu stejně lidských kostlivců.
Ne, ty nejsou od lidí,
jsou to jen elfí kostlivci stojící na zádech jiných elfích koster.
Mrzí mě, že jsme vám vzali hrad,
ale zdá se, že to byl spravedlivý boj.
Na další dítě jsem už moc starý.
Bean mě minulý týden málem zabila!
Ale Jasper je takový drahoušek.
Bude si s tebou chtít hrát.
Než bude mít 300 kilo.
Pak to promyslíme dál.
O to nejde.
Jak víš, že je vůbec můj?
Dobře, je můj.
Nebudu blb a přiznám barvu.
Ale co mám teď dělat?
Jdi ho pozdravit.
Níc není víc sexy než hodný táta.
Jo, to už jsem slyšel.
Jaspere!
Ahojky, Jaspere.
Jsem král…
Jsi synem…
Páni, ty máš ale páru!
Možná bys na tátu nemusel házet tolik klacků a šutrů.
Jsem tvůj táta, Jaspere.
Jde ti to báječně.
No tak, nekousne tě, když se přiblížíš zepředu.
Když začne vrčet, rychle jdi pryč.
A jestli chceš mít všechny prsty, neber mu rybu.
Víš…
Když pstruzi uvidí tvůj stín, žádného nechytíš.
Tak jo, děcko číslo tři.
S tímhle už to nezvrtám.
Proboha.
Snad ne další Derek na krku.
Hele, to lochtá.
Prostý život.
Až moc dlouho jsem si žil jako král.
Tady ani nepotřebuju korunu.
Mám tu všechno, co potřebuju.
A co tvůj hrad?
Beanie ho ohlídá.
Ta přerostlá veverka?
Když tu zůstaneš, nebudeš svým milovaným chybět?
Vipovi s Vapem? Ne, budou v pohodě.
Třeba tu zůstanu napořád.
Zavři prosím okno.
Jaspere, zlatíčko, jestli nemůžeš spát, běž někoho zabít.
Medvědí synku, berou si tě andělé do nebe?
Mají medvědi nebe?
Jaspere!
Noční králičí večírek.
Napůl medvěd, napůl člověk.
Taková biodiverzita mi zvedne návštěvnost.
Kdo dá medvíděti nůž?
Rodičům je dneska všechno jedno.
- Jaspere! - Medvědí chlapče!
- Kde jsi? - To jsem já, táta.
Pojď k mamince.
Jestli se vrátíš, slibuju, že nebudu křičet.
Kromě toho řvaní teď.
Já tě nechám vzhůru i v hibernaci.
Byla to kvalitní síť za 39 centů.
To by stačilo.
Chlapče, pojď si přivonět k luxusnímu doutníku.
Co to…
Panenko skákavá.
Chudák Jasper, je extrémně hořlavý.
- Uršulo! - Hlavně najdi Jaspera.
Medvědí kluku!
Jaspere, ne!
Nechoďte přes tu hořící kládu!
Co jsem vám říkal?
Lez, Jaspere.
Uršulo, podej mi ruku.
Mám tě.
Zogu!
Uršulo! Ne!
Jsme snad prokletí?
Nic si z té rodinné kletby nedělej, Jaspere.
Já nepláču, hochu.
To je tím kouřem, víš?
Tvoje mamka…
byla mimořádná žena…
Medvěd… Medvědí žena.
Co si teď s tebou počnu?
Naučil jsem tě, co umím, co víc můžu dělat?
Patříš sem do lesů.
V hradě by se ti nelíbilo, nejsou tam stromy, rybaření,
med nosí ve sklenicích, není v úlu.
Musíš jít žít jako medvěd.
Ty jdi tam a já tudy.
Tati, kam jdeš?
Hergot.
Pojď, Jaspere.
Tys uměl mluvit celou dobu?
Proč jsi nic neřekl?
Když ty nikdy nezavřeš pusu.
A taky se příšerně směješ.
To je můj kluk.
Překlad titulků: Vixo