EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Pappa? Han är under vattnet!
Hjälp, nån!
Jag ser dig där uppe.
Är det du, Turbish?
Jag gör det.
Farväl, Turbish, din fegis!
Jag ska rädda er, sire.
Sire?
Bönan, lever du?
Rör på benet om du lever.
En fågel hackar på mig.
Jag hugger så fort jag kan.
Äntligen har jag nytta av åren i knäckgruvan.
Va?
-Luci, hjälp mig. -Den här blir bra.
Den sitter fast.
Hon blir fast där ett tag.
Vänta lite. Varför faller jag? Jag har vingar.
Släpp, era klumpedunsar! Ni är för tunga.
Nej! Alla överlever, eller ingen.
-Så är det. -Inte alls.
-Vi var överens. -Inte alls.
Jag är säker på det.
Jag skrev ett hemligt förbehåll.
Som säger vad? Att vi bryter upp?
Vet inte. Jag kan inte läsa.
Luci…
-Tyst, Alfo. -Tyst.
Var försiktiga.
Det var här pappa försvann.
Bara lugn. Vi är utanför krabbzonen.
Min önskan blev besannad.
Vad är din önskan?
Mycket lustigt. Sluta larva er.
DEL XXXVI
Vad är det här för ställe?
Hoppas det finns handdukar.
Det är som lekslottet pappa tvingade tjänstefolket att bygga
och befolka med sina barn, så jag fick lära mig köra med folk.
Ja. Pappa?
Luci?
Alfo!
Åh nej!
Vad har de gjort med dig, min stackars modiga, fina Alfo?
Fortsätt.
Men tyst.
Kära… Vad sa jag nyss?
Alfo, vad har hänt?
Du suger på att följa instruktioner!
Jag gömmer mig för fienden.
Det finns en ledig piedestal.
Ställ dig där och var stilla.
Jag vägrar.
Och du ser löjlig ut. Kom nu.
Och kasta bort locket.
Jag föredrog dig som död.
Vad hände? Vad drog ner dig under vattnet?
Jag minns inte.
Jag svimmade. Av att vara så modig, förstår du.
Vi letar reda på Zøg och Luci, för vi behöver hjälp.
Pappa? Luci? Pappa?
-Luci? -Luci?
-Luci! -Luci!
Luci!
-Luci! -Oroa dig inte, Luci.
Du har kvar ditt bästa särdrag… din stora näsa.
Jag borde ge dig stryk.
-Har du sett Luci? -Du är Luci.
Min kropp, trögskalle,
den nedre delen som gör sånt den övre delen bara tänker.
Där är du ju.
Jabb. Rak höger.
-Jabb! Högerkrok! -Miss.
Rak höger!
Sparka honom på russinen.
Så små är de inte.
Okej, på plommonen.
Det var bättre. Tack.
Aj, mina russin.
Okej, det räcker.
Jag lät det pågå för länge.
Jag hann börja sakna dig, och nu är vi tillsammans igen.
Vad drog ner er två?
Äckliga små havssniglar med tänder vassa som naglar,
naglar vassa som klor, och klor vassa som tänder.
Jag överlevde knappt.
Och pappa? Vart tog de honom?
Vi blev skilda åt när jag flydde.
Vi måste hitta honom.
Jaså? Vad har Zøg gjort för mig?
Han tar mig för en katt.
Jag är faktiskt en demonisk varelse som skapar kaos,
men råkar vilja bli kliad på magen.
Visst gillar du att bli kliad på magen?
-Ja eller nej? -Ja.
Okej, jag gör det en gång.
-Låt mig inte ångra mig. -Vad skönt.
Okej, du gick för långt.
-Stort tack. -Okej.
Vi måste hitta pappa.
Jösses… Allt här nere är så sött och klibbigt.
Vi är visst i ett alfslott.
Varför bygga ett slott på havsbotten?
Ja, vi gillar inte ens att bada.
Dumskallar, det har inte alltid varit under vattnet.
Det hörde till Drömlandets slott.
Åh nej. Pappa! De dödar honom.
Bra. Vi kom för sent.
Ska vi rädda oss själva, då?
Inka-binka, tinka-binka. Tusan.
Pappa, nej!
Backa, slemmisar, annars stampar jag er till mos.
Bönan, vad håller du på med?
Försöker de inte döda dig?
-Du skrek. -Visst skrek jag. Av glädje!
Titta! De anskrämliga missfostren sitter på rena guldgruvan av smycken
och guld!
Kan du fatta? Vi är rika!
Vadå "vi är rika"?
Det tillhör väl dem?
Hon menar att det viktiga är att vi är rika på insidan.
Hur kan du vara så girig, Alfo?
Vad skrattar du åt?
Rubinerna kittlas.
Kan vi gå? Den tittar konstigt på mig.
Hejsan.
Välkomna till havstrøgarnas hem.
Jag är kung Dripo.
Jaha, bra.
Var fick ni tag i guldet, skatterna och grannlåten?
Vad pratar du om för guld och pengar?
Allt som glittrar här fann vi i skeppen som sjönk ner från ytan.
Det är en gåva från vattnet.
-Tack, vatten! -Tack, vatten!
-Och slottet? -Det är vårt hem.
Vi flyttade hit för länge sen.
Noll procent ner.
Varför tog ni oss hit ner?
Vi tog honom för en läcker valross.
Men så såg vi att hans ansikte var detsamma som på mynten.
Du är kändis här nere.
-Myntman. -Myntman.
Klumpe dumpe myntman!
Så du är hedersgäst vid vår speciella brunch i eftermiddag.
Snällt av er, men vi kan inte stanna, vi har mycket…
Tid att slå ihjäl.
Visst kan vi stanna.
Det vore ofint att inte utnyttja deras godtrogenhet.
-Godtrogenhet? -Godtrogenhet?
Förlåt. Pappa menade inte att förolämpa er.
Det är helt okej.
Vi har inga tankar. Mest bara slem.
Jaha.
Du, Dripo, nu när vi har träffats
kan du väl visa mig runt i slottet?
Era källarvalv, stället där ni har era skottkärror?
Okej, men gå försiktigt.
Det ligger smaragder överallt.
Bönan, Alfo, ni vet vad ni ska göra.
Tänker du blint lyda pappas order?
Jag är medveten om det moraliskt tveksamma.
Men det kan jag begrunda
medan jag rullar i rubiner.
Pappa, du måste sluta stjäla.
Du skämmer ut mig, Drömlandet och mänskligheten.
Jag? Alfo, då?
Han är inte ens människa.
Aj, mina russin.
Meningslöst. Alfo har blivit helt Alfo.
Både substantiv och verb.
Vad är det där?
Havssalt, ingefära och en gnutta citron över min grillade kusin Roger.
Undvik att äta upp giftblåsan.
Smaklig måltid!
Skicka kusin Roger och salladen, tack.
Ser jag i syne, eller blinkade maten åt mig?
Jag lever än.
Smuggla ut mig genom tarmen.
Tack.
Stället påminner mig om den där gamla sagan.
-Minns du, Bönan? -Vadå? Nej.
Du vet… hur vi stal Drömlandet från alferna.
Det var min bästa godnattsaga.
-Vad tusan? -Snälla Alfo.
-Vad tusan! -Din kramgoa fascist!
Jag trodde jämt att det var en saga,
som varje kung berättar för sin lilla son.
Men jag undrade varför pappa krävde tystnadslöfte
och hotade att döda mig om jag berättade för nån.
Va? Jag trodde att vi var hjältarna.
Men vi är visst skurkarna.
Efter desserten blir det krig.
Det där var ju länge sen.
Förlåta och glömma, Alfo?
Jag ska sticka dig i ögonen med den här minigaffeln.
Det är Alfos vanliga gaffel.
Jag respekterar ditt dödshot.
Langa hit såsbägaren nu, och stick sen!
Det är helgalet.
Min plan var ju att styra med vänlighet och tolerans,
och bli sedd som drottningen som också är cool.
Ja, baby.
Pappa, vi måste sona det våra förfäder gjorde.
Alltså inte längre ta saker som inte tillhör oss.
Fasen också!
Varför måste jag ha en dotter med hjärna?
Nu sticker vi härifrån.
Ni måste stanna!
Parningsritualen ska strax börja.
Jaha. Nej, beklagar.
Vi vill inte se en massa sniglar tumla om i sänghalmen.
-Äckligt. -Nej, det är inte äckligt. Hoppas jag?
De var här före oss.
De delade kusin Robbie med oss.
-Roger. -Okej.
Vi måste respektera kulturen,
så vi ska sitta här och se på deras äckliga parningsritual.
Och kanske senare kan de komma och se vår parningsritual.
Vi har ett märkligt hemligt sällskap som ni kanske skulle gilla.
Nej. Vi kan aldrig komma ovan vattnet.
Solen torkar ut oss direkt.
Som det där rynkiga kadavret?
Det är min tredje fru, Rashi. Men ja.
Låt romläggningen börja.
Gör det!
Läckert.
Här, ta denna heliga pärla av…
Typiskt människor. De tar vårt godis, vårt slott och nu våra smycken.
Och när de är klara med oss kastar de oss i havet.
Såna är vi människor.
-Pappa, nej! -Låt honom ta den, Bönan.
Pärlor passar inte med din personlighet ändå.
Nej! Ge tillbaka den!
Nu har du allt ställt till det. En diplomatisk incident.
Nej!
Fasen.
Ja!
Nej!
Kom igen.
Vad i helsike?
HJÄLTE ALFMÄSTARE OCH SMÖRGÅSKONSTNÄR
Stryker? Vad gör du här nere?
Säg nåt. Är du där inne?
Hälsa Turbish… att… jag hatar honom.
Titta, prinsessan vad-hon-nu-heter av Drömlandet!
Sven?
Vikingen från nånstans?
-Hej, tjejen. -Glöm det.
Du är snygg ikväll.
Vad har hänt er?
Mycket, sen du släppte ner oss genom falluckan.
Just det. Ojsan. Förlåt.
Självklart.
Och jag hyser inget agg.
Mest larver.
Sven, kan du berätta exakt hur det gick till,
på minst äckliga sätt?
Det blir svårt.
Jag har daggmaskar i strupen.
I alla fall blev vi inbjudna till parningsritualen.
Parningsritualen?
Åh nej! Jag måste sticka.
Ska jag göra slut på lidandet?
Nej, det är okej.
Jag gillar papparollen.
Hej, allihop.
Ingen tid att förklara. Täck era hål och kom.
Vi kan inte gå nu.
Vill du inte se parningsritualen och ge tillbaka det vi stal,
som de lovade att inte döda oss för?
Vi respekterar deras kultur.
-Respektera kulturen. -Respektera kulturen.
Kom igen, Bönan. Alla coola ungdomar gör det.
Bli med oss.
Jag behöver inte blinka längre. Bli med oss.
-Bli med oss. -Bli med oss.
Herregud.
Det är ingen kult utan en religion.
-Bli med oss. -Läs våra broschyrer.
Sluta gnälla, Derek. Jag ser nåt.
Jag gnäller inte, jag har skörbjugg.
Vad i…
-Du kommer att gilla det. -Det är mycket bättre så här.
Jag brukade jämt säga: "Gör det, gör det."
Nu säger jag: "Eller låt bli."
Ja, förut var jag så känslig gällande ändan,
men nu säger jag: "Daska till den så mycket ni vill."
Vem behöver skatter när man har maskar i ändan?
Du ser? Det är inte så farligt.
Och vi är progressiva.
Även honor kan få slembebisar.
Och människorna i källaren?
Ni har gjort dem till klumpfödande zombier.
Såg du Kadaverkällaren?
Jag menar Mänsklig värd-kläckeriet?
Jag menar Basala barnkammaren?
Kom igen, Bönan. Det är inte så farligt.
Det är över på en sekund.
Titta, jag stoppar i en till.
Titta. Så här.
Det kittlar. Det kittlar jättemycket.
Du ser?
Det är enkelt.
Vill du ha en till?
Jag gillar maskarna, men inte hur de får mig att känna mig.
Vänd på hennes huvud.
Är räddning? Eller inte?
-Är, du bebisblå gudinna. -Hoppa på!
Signal.
Alfo!
Äckligt!
Hör ni, jag är en blodtörstig pirat nu, så jag bryr mig inte om nånting.
Men var är Bönan?
Hjälp!
Tyst, inte än.
Hjälp mig nån!
Gud! Eller faktiskt Satan! Snälla!
Pappa…
Mamma!
Förlåt. Jag älskar er…
Öppna.
Oroa er inte. Bönan klarar sig jämt.
Ja, jämt.
Jäklar.
Jag måste gå.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson