‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Tată? S-a dus la fund!
‎Să mă ajute cineva!
‎Vă văd acolo, sus.
‎Tu ești, Turbish?
‎O fac eu.
‎Cu bine, Turbish! Lașule!
‎Te salvez eu, sire.
‎Sire?
‎Bean, ești vie?
‎Dă din picior dacă ești.
‎Mă ciugulește o pasăre.
‎Sap cât pot de repede.
‎Deceniul petrecut în mina de caramele ‎dă roade.
‎Ce?
‎- Luci, ajută-mă! ‎- E bună asta.
‎S-a blocat.
‎Nu iese de-acolo prea curând.
‎Stai puțin. Eu de ce cad? Am aripi.
‎Desprindeți-vă, matahalelor! ‎Sunteți prea grei.
‎Nu! Supraviețuim toți sau niciunul.
‎- Asta e învoiala. ‎- Ba nu.
‎- Avem o învoială. ‎- Ba nu.
‎Sunt sigură că avem.
‎Am semnat un prenupțial în secret.
‎Ce zice? Că ne despărțim?
‎Nu știu. Nu știu să citesc.
‎Luci…
‎Gura, Elfo!
‎Aveți grijă.
‎Aici a dispărut tata.
‎Nicio grijă. ‎Am trecut de mult de zona crabilor.
‎Mie mi s-a îndeplinit dorința.
‎A ta care e, Bean?
‎Foarte amuzant, băieți. ‎Nu vă mai prostiți!
‎CAPITOLUL XXXVI ‎PREGĂTEȘTE-TE, CĂ VIN PARAZIȚII!
‎Ce e locul ăsta?
‎Sper că au și prosoape.
‎Parcă ar fi castelul pe care tata i-a pus ‎pe servitori să-l facă
‎și să-l populeze cu copiii lor, ‎ca să învăț să fac pe șefa.
‎Da. Tată?
‎Luci?
‎Elfo.
‎Vai, nu!
‎Ce ți-au făcut, bietul, dragul, ‎curajosul și frumosul meu Elfo?
‎Continuă!
‎Dar vorbește mai încet.
‎Doamne… Ce ți-am zis?
‎Elfo, ce dracu' s-a întâmplat?
‎Doamne, ești praf la urmat instrucțiuni!
‎Mă ascund de inamic.
‎E un piedestal liber.
‎Urcă-te pe el și fă pe statuia.
‎Nu fac așa ceva.
‎Arăți ridicol. Zău așa!
‎Și aruncă platoul ăla!
‎Erai mai drăguță când mă credeai mort.
‎Ce s-a întâmplat? Ce te-a tras sub apă?
‎Nu mai știu.
‎Am leșinat. ‎Fiindcă am fost foarte curajos.
‎Bine, hai să-i găsim pe Zøg și pe Luci, ‎că devine jenant.
‎Tată? Luci? Tată?
‎- Luci? ‎- Luci?
‎- Luci! ‎- Luci!
‎Luci!
‎- Luci! ‎- Nicio grijă, Luci.
‎Ți-a rămas cea mai bună trăsătură a ta… ‎Bârna uriașă.
‎Ar trebui să te pocnesc pentru asta.
‎- L-ai văzut pe Luci? ‎- Tu ești Luci.
‎Nu, trupul meu, idioato.
‎Partea de jos ce face trăsnăile ‎gândite de cea de sus.
‎Aici erai!
‎Jab. Directă.
‎- Croșeu! ‎- Ai ratat.
‎Directă!
‎Acum dă-i la biluțe!
‎Nu sunt așa mici.
‎Bine, dă-i la bile!
‎Mult mai bine. Mulțumesc.
‎Biluțele mele!
‎Bine, destul.
‎V-am lăsat prea mult.
‎Pentru o clipă mi-a fost dor de tine, ‎dar mi-am revenit.
‎Ce v-a prins, băieți?
‎Niște melci marini mici, ‎cu dinți ascuțiți ca unghiile,
‎unghii ascuțite ca ghearele ‎și gheare ascuțite ca dinții.
‎Era să nu scăpăm vii.
‎Și tata? Unde l-au dus?
‎Ne-am despărțit ‎când am fugit fără a privi înapoi.
‎Trebuie să-l găsim.
‎Serios? Ce-a făcut Zøg pentru mine recent?
‎Încă mă crede pisică.
‎Scuze, dar sunt un agent demonic ‎al haosului și distrugerii
‎și-mi place să fiu frecat pe burtă.
‎Știu că și ție îți place.
‎- Da sau nu? ‎- Da.
‎Bine, o fac de data asta.
‎- Nu mă face să regret. ‎- Frate, ce bine e!
‎Bine, prea mult. Exagerezi.
‎- Bean, îți rămân dator. ‎- Bine.
‎Să mergem după tata.
‎Doamne… Aici, totul e drăguț și lipicios.
‎Cred că suntem într-un castel de elfi.
‎De ce un castel pe fundul mării?
‎Da, nici nu ne place să facem baie.
‎Idioților, n-a fost mereu sub apă.
‎Era legat de Castelul Dreamland.
‎Vai, nu! Tată! Îl omoară.
‎Bine. E prea târziu.
‎Deci ne salvăm doar pe noi?
‎Inca-binca, tinca-binca! Fir-ar!
‎Tată, nu!
‎Înapoi, slinoșilor, ‎sau vă calc în picioare!
‎Bean, ce dracu' faci?
‎Nu vor să te omoare?
‎- Ai țipat. ‎- Sigur c-am țipat. De încântare!
‎Uite! Bizarii ăștia hidoși stau ‎pe o adevărată mină de nestemate
‎și aur!
‎Îți vine să crezi? Suntem bogați!
‎Cum adică: „Suntem bogați”?
‎Nu sunt ale lor?
‎Vrea să spună ‎că important e să fim bogați în interior.
‎Nu pot să cred că ești lacom, Elfo.
‎De ce râzi?
‎Rubinele mă gâdilă la sfârcuri.
‎Putem pleca? Ăsta mă privește ciudat.
‎Bună!
‎Bun venit în casa trøgilor de mare!
‎Sunt regele Picureanu.
‎Da, excelent.
‎De unde aveți atâta aur și atâtea comori, ‎nimicuri și parale?
‎Ce sunt aurul și banii ‎despre care vorbești?
‎Toate lucrurile sclipitoare de aici ‎le găsim în vasele scufundate.
‎E un dar al apei.
‎- Mersi, apă! ‎- Mersi, apă!
‎- Și castelul? ‎- E casa noastră.
‎Ne-am mutat aici cu veacuri în urmă.
‎Avans zero.
‎De ce ne-ați adus aici?
‎Credeam că el e o morsă delicioasă, ‎s-o mâncăm.
‎Apoi am văzut că seamănă ‎cu omul cu chip auriu de pe monede.
‎Ești vedetă aici.
‎Omul de pe monede.
‎Bondocul de pe monede!
‎Așa că ești invitat de onoare ‎la un brunch special azi după-amiază.
‎Frumos din partea voastră, ‎dar nu putem rămâne, avem mult…
‎Timp la dispoziție.
‎Sigur că putem rămâne.
‎Ar fi nepoliticos ‎să nu profităm de credulitatea lor.
‎- Credulitate? ‎- Credulitate?
‎Regret nespus. ‎Tata nu voia să vă jignească.
‎Nu e nicio problemă.
‎Nu avem gânduri. Mai mult mucus.
‎Da.
‎Hei, Picureanule, dacă tot stăm de vorbă,
‎ce-ar fi să-mi prezinți castelul tău?
‎Vistieriile, locul în care-ți ții roabele?
‎Bine, dar ai grijă pe unde calci.
‎Avem o problemă uriașă cu smaraldele.
‎Bean, Elfo, știți ce aveți de făcut.
‎O să urmezi orbește poruncile lui tata?
‎Bean, cunosc implicațiile morale ‎ale faptelor mele.
‎Dar îmi voi face griji pentru asta
‎lăfăindu-mă în rubine gâdilitoare.
‎Tată, nu se poate să tot furi.
‎Ne faci de râs pe mine, ‎Dreamlandul și omenirea.
‎Eu? Și Elfo?
‎Nici măcar nu e om.
‎Biluțele mele!
‎Nu se poate vorbi cu el. Elfo s-a elfit.
‎Sunt substantiv și verb.
‎Ce-i aia?
‎Sare de mare, ghimbir, puțin suc de lămâie ‎peste vărul Roger rumenit ușor.
‎Vă sugerez să nu mâncați punga cu venin.
‎Poftă bună!
‎Dă-mi-l pe vărul Roger și salata de varză, ‎te rog.
‎Am vedenii ‎sau mâncarea mi-a făcut cu ochiul?
‎Încă sunt viu.
‎Scoate-mă de-aici în intestinul gros.
‎Mulțumesc.
‎Locul ăsta îmi amintește ‎de vechea poveste.
‎- Mai știi, Beanie? ‎- Ce? Nu.
‎Știi tu… despre cum am furat Dreamlandul ‎de la elfi.
‎Era povestea mea de culcare preferată.
‎- Ce dracu'? ‎- Elfo, te rog.
‎- Ce dracu'? ‎- Fascist pufos!
‎Mi-am imaginat mereu că e doar un basm.
‎Fiecare tătic rege ‎i-o spune fiului care va deveni rege.
‎Deși mă întrebam ‎de ce trebuia să țin secret
‎și mă păștea moartea ‎dacă le ziceam amicilor.
‎Ce? Credeam că noi suntem eroii.
‎Se pare că suntem băieții răi.
‎După desert, asta înseamnă război.
‎A fost demult.
‎Fără resentimente, Elfo.
‎O să-ți înfig mini-furculița asta în ochi.
‎Pentru Elfo, e o furculiță normală.
‎Îți respect amenințarea.
‎Acum dă-mi sosiera de argint ‎și s-o tăiem de-aici!
‎Ce nebunie!
‎Tot planul meu de a domni ‎se bazează pe bunătate, acceptare
‎și pe a fi privită ca o regină ‎care mai e și mișto.
‎Da, frățioare!
‎Tată, trebuie să plătim ‎pentru faptele strămoșilor.
‎Adică să nu luăm ce nu ne aparține.
‎Fir-ar să fie!
‎De ce trebuia să am o fată care gândește?
‎S-o ștergem de-aici!
‎Trebuie să rămâneți!
‎Îndată va începe ritualul de împerechere.
‎Da. Nu, regret.
‎Nu prea ne arde să vedem niște melci ‎care și-o trag melcește.
‎- Dezgustător! ‎- Nu, nu e dezgustător. Sper.
‎Au fost aici înaintea noastră.
‎L-au împărțit pe vărul Robbie cu noi.
‎- Roger. ‎- Așa.
‎Trebuie să le respectăm cultura,
‎așa că vom sta și vom savura ‎ritualul de împerechere obscen.
‎Și, poate, după aceea, ‎o să vină să-l vadă și ei pe al nostru.
‎Avem o societate secretă bizară ‎care ar fi interesată.
‎Nu! N-am putea ‎să ieșim niciodată la suprafață.
‎Soarele ne usucă pe loc.
‎Ca pe hoitul ăsta ridat?
‎E a treia mea soție, Rashi. Dar, da.
‎Să înceapă procrearea!
‎Dați-i bătaie!
‎Fain!
‎Ia perla asta sacră de…
‎Oamenii. Ne șterpelesc bomboanele, ‎castelul și, acum, nestematele.
‎Iar, când termină cu noi, ‎ne azvârle în ocean.
‎Așa fac oamenii.
‎- Tată, nu! ‎- Lasă-l s-o ia, Bean.
‎Oricum, perlele nu merg ‎cu stilul tău băiețesc.
‎Nu! Dă-mi-o înapoi!
‎Grozav! Uite ce-ai făcut. ‎Un incident diplomatic.
‎Nu!
‎Fir-ar să fie!
‎Da!
‎Nu!
‎Zău așa!
‎Ce dracu'?
‎EROU - ELF CAMPION ȘI ARTIST DE SENDVIȘURI
‎Stryker? Ce cauți aici?
‎Vorbește mai tare! Ești acolo?
‎Spune-i lui Turbish… că… îl urăsc.
‎E prințesa Cum-O-Cheamă din Dreamland!
‎Sven?
‎Vikingul din Cui-Îi-Pasă?
‎- Bună, fato! ‎- Las-o baltă!
‎Arăți trăsnet în seara asta.
‎Ce-ați pățit?
‎Multe, de când ne-ai aruncat prin trapă.
‎Da. Hopa! Scuze!
‎Desigur.
‎Și nu-ți port pică.
‎Mai mult larve.
‎Ascultă, Sven, ‎îmi spui exact cum s-a întâmplat asta,
‎în cel mai puțin grețos mod cu putință?
‎O să fie greu.
‎Am mulți viermi în gât.
‎Mă rog. Am fost invitați ‎la un ritual de legănare și împerechere.
‎Un ritual de împerechere?
‎Nu! Trebuie să plec.
‎Vrei să-ți curm suferința?
‎Nu, e-n regulă.
‎Îmi place să fiu tată.
‎Salutare tuturor!
‎Fără explicații. ‎Acoperiți-vă găurile, că plecăm!
‎Nu putem pleca acum.
‎Nu vrei să vezi ritualul de împerechere ‎și să înapoiezi tot ce-am furat,
‎mai ales că au fost amabili ‎să nu ne ucidă pentru asta?
‎Le respectăm cultura, Bean.
‎- Le respectăm cultura. ‎- Le respectăm cultura.
‎Haide, Bean. Toți puștii mișto o fac.
‎Vino cu noi!
‎Nu mai trebuie să clipesc. Vino cu noi!
‎- Vino cu noi! ‎- Vino cu noi!
‎Doamne!
‎Nu e un cult, e o religie.
‎- Vino cu noi! ‎- Citește broșurile.
‎Nu te mai smiorcăi, Derek! Văd ceva.
‎Nu mă smiorcăi, am scorbut.
‎Ce mama…
‎- O să-ți placă, Bean. ‎- E mult mai bine așa.
‎Înainte tot ziceam: „Fă-o!”
‎Dar acum zic: „Sau n-o face.”
‎Da, eu aveam un complex ‎despre poponețul meu,
‎dar acum zic: „Plesnește-l cât poftești!”
‎Cui îi trebuie comori, ‎când ai viermi în fund?
‎Vezi, dragă? Nu e așa rău.
‎Și suntem progresiști.
‎Până și femelele pot face pui slinoși.
‎Și oamenii din subsol?
‎I-ați transformat ‎în zombi clocitori de larve.
‎Ai văzut Caverna Leșurilor?
‎Adică Pepiniera cu Gazde Umane?
‎Adică Creșa pentru Somnic?
‎Zău așa, Bean. Chiar nu e atât de rău.
‎O să treacă într-o clipă.
‎Mai bag unul.
‎Vezi? Gata.
‎Gâdilă. Gâdilă rău de tot.
‎Vezi?
‎E simplu.
‎Mai vrei unul?
‎Îmi plac viermii, ‎dar nu-mi place senzația pe care mi-o dau.
‎Întoarce-i capul!
‎Salvăm sau ce?
‎- Normal, zeiță albastră. ‎- Hopa sus!
‎Semnal!
‎Elfo!
‎Scârbos!
‎Prieteni, acum sunt un pirat ‎însetat de sânge și nu-mi pasă de nimic.
‎Dar unde e Bean?
‎Ajutor!
‎Gura! E prea devreme.
‎Ajutați-mă! E cineva?
‎Doamne! De fapt, Satană! Te rog!
‎Tati…
‎Mami!
‎Îmi pare rău. Vă iubesc…
‎Deschideți!
‎Nicio grijă. Bean scapă tot timpul.
‎Da, tot timpul.
‎Fir-ar!
‎Trebuie să plec.
‎Subtitrarea: Daniela Vereș