‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Fugi mai tare și nu te mai scărpina!
‎Am o bubă și mă doare când mă scarpin.
‎Pornește elicea cu mâna, Cloyd!
‎Curentul de aer!
‎Ochean.
‎Nemernicii! Fură ‎capsula de salvare furată de noi.
‎Haideți, sus!
‎Sus!
‎Perfect.
‎Dă-i foc, Luci!
‎Nu-ți place ‎când oamenii cad țipând în ocean
‎și se aprind ca o minge de foc? Mie, da.
‎CAPITOLUL XXXV ‎ELFI PRIN CASTEL
‎E 6.45 și, în sfârșit, ‎totul e bine în Dreamland!
‎Deocamdată!
‎Beanie, de ce te-ai trezit așa devreme?
‎Încă nici nu e prânzul.
‎Sunt cu totul alta, tată.
‎Micul dejun, Majestate.
‎Amândoi ne-am schimbat.
‎Eu mi-am regăsit vocea interioară.
‎Și vocea senzuală.
‎Salutare, tron arătos!
‎- Eu… ‎- Scuze!
‎- Credeam… Absolut. ‎- Credeam… Tu ești regina.
‎- Tu ești regele. ‎- Pentru Dumnezeu!
‎Nu puteți domni amândoi.
‎- Ce idee grozavă, trei-ochi! ‎- Vom domni împreună.
‎Majestățile Voastre, ‎gândiți-vă la confuzie!
‎Pe cine lingușim, pe cine periem
‎și pe cine pupăm în fund?
‎Pe toată lumea.
‎Fă-ți de cap, Odval!
‎Ce zici, regină Beanie, 50-50?
‎Bate palma!
‎Și să nu intervină nimic între noi.
‎Pistruiatule! Mi-ai lipsit, amice.
‎Ai fost singurul care mi-a fost alături
‎în timpul episodului psihotic acut, ‎când făceam…
‎Tată, e doar o marionetă.
‎Da, știu că Pistruiatul nu e real.
‎Dar uneori am impresia ‎că a fost viu în tot timpul ăsta.
‎Dar, tată, știm amândoi ‎că e doar o bucată de lemn inutilă, da?
‎Singurul inutil de aici ‎e amatorul de Vrăjitorio.
‎E un viclean.
‎Nu ca Pistruiatul meu frumos.
‎Ce n-aș da să fie real!
‎Excelent, Jumă-state.
‎Descotorosește-te de ticălosul ăsta! ‎Și curăță și laboratorul,
‎că pute a carne putredă ‎și porumb glazurat.
‎Mirosul de porumb glazurat dispare greu.
‎Uite ce zic, tată. Ia tu cârma azi.
‎Ce… Cine a făcut găurile astea ‎în spătarul tronului?
‎Credeam că stă mama în el.
‎Am înțeles.
‎Apropo, i-am ucis pe Cloyd și Becky.
‎Drăguț.
‎Nu-l arunca pe Pistruiatul la ghenă!
‎- Cine-a zis asta? ‎- Eu, conștiința ta.
‎Da, exact.
‎Dacă ești conștiința mea, ‎ce mâhnire profundă am?
‎Că nu vei fi iubit niciodată.
‎Dar, dacă l-aș aduce ‎pe Pistruiatul la viață, toți m-ar iubi.
‎Așa, folosește-ți creierașul!
‎Sunt un geniu.
‎Să nu exagerăm.
‎Ia să vedem. „Prafuri, poțiuni, pârjoale.”
‎Uite. „Păpuși. Cum să le aduci la viață…”
‎Am o întrebare. Când voi fi plătit?
‎Ești ucenic, ce naiba!
‎Ai noroc că nu te batem.
‎Dar mă bateți.
‎Ba nu. Să-mi amintești să te bat.
‎- Ba nu. ‎- Două bătăi.
‎- Tot n-o fac. ‎- Trei bătăi.
‎- O să uiți. ‎- Patru bătăi.
‎Nu mai vorbiți despre bătăi!
‎Mă duc imediat să iau bățul.
‎- Cinci bătăi. ‎- Bine.
‎Privește-l, Jerry!
‎Uite-l cum zace pe lespedea aia.
‎O bucată de lemn neînsuflețită.
‎Dar astă-seară totul se schimbă.
‎Acum, Jerry, dă la manivelă!
‎E ruginită.
‎Gata, Jerry.
‎Ține-mă de mână!
‎Bine. Dar sunt lipicios.
‎E viu.
‎Arzi în flăcările Iadului, Vrăjitorio!
‎E viu!
‎Ia de-aici, ticălosule!
‎Trebuie să recunoști că o cam meritai.
‎Bine, cine urmează?
‎Tu ești, Pistruiatule?
‎Fii sigur, grăsane.
‎Da. Ți s-a împlinit dorința.
‎Acum aplaudă ‎cât îmi fac intrarea fabuloasă!
‎Pistruiatule, nici nu visam la așa ceva.
‎Nici beat, nici treaz.
‎Totul i se datorează ‎vrăjitorului caraghios de colo.
‎Acum nu făceam nimic,
‎după care trosc, pleosc, zbang!
‎Sunt viu!
‎Stai puțin. Vrăjitorio te-a adus la viață?
‎Nu e vrăjitor. ‎Așa e când stai prea mult în cadă.
‎Dar am făcut-o. Jerry m-a văzut.
‎Te văd și acum.
‎După această dovadă de competență, ‎poate fi iertat Vrăjitorio
‎pentru deceniile ‎de incompetență și trădare?
‎Drace, ba mai mult de atât.
‎Mai dă-i o steluță, Fată Mop!
‎Acum sunt Fata Mătură.
‎Iertare, Majestate.
‎Vrăjitorio, te ridic la rang
‎de Mare Vrăjitor al Dreamlandului.
‎Și poate o mică mărire de salariu.
‎Sau pun să ți se taie capul.
‎Cine-i tipul ăsta? Îmi place.
‎Mie-mi plac paradele.
‎Asta e! Să organizăm o paradă idioată ‎pentru a sărbători totul.
‎Mâine-dimineață.
‎Elfo, te poți duce în oraș, ‎să inviți elfii?
‎Vă știți toți între voi, nu?
‎Bine, ești cam rasist.
‎Dar, da, ne știm toți între noi.
‎Mă rog, elfii au diseară o întâlnire ‎strict secretă, la miezul nopții,
‎așa că o să doarmă mai mult.
‎N-o să le simți lipsa, Zøg.
‎Vocile lor stridente sunt enervante rău.
‎CONSILIUL ELFILOR ÎN ȘEDINȚĂ
‎Calmați-vă! Țineți-vă gura!
‎Știm cu toții, ‎Castelul Dreamland ne aparține de drept,
‎cu tot ce se află sub el.
‎Și-atunci, ce mai așteptăm, elfilor?
‎De ce nu punem mâna pe ele?
‎Nu putem, din cauza blestemului.
‎Dar, când neamul øgilor ‎va ajunge la sfârșit
‎și se va rupe blestemul,
‎cel ce controlează tronul ‎va controla și chestia specială.
‎Tu ai zis-o.
‎Acum, pentru a-i despărți ‎pe Zøg și Beanie,
‎le voi invada visele ‎ca un spirit nenorocit.
‎Ce înfiorător sunt!
‎PARADA PÂNĂ LA ADÂNCI BĂTRÂNEȚI
‎Frate, ce fericiți sunt toți în Dreamland!
‎Țăranii locului, țăranii regali, eu.
‎Nu și Bean. Ea e furioasă și singuratică.
‎Gura, Pistruiatule!
‎Sfinte Sisoe! Suferi rău de tot.
‎Viața ta amoroasă e pe butuci.
‎Nu cauți iubirea în iazul care trebuie.
‎Nu știu despre ce vorbești,
‎dar mereu râzi de cineva, nu-i așa?
‎Tată, nu-l încuraja. O să-i vină idei.
‎Mi-a venit o idee.
‎Ce-ar fi ‎să nu-i mai plângem de milă lui Bean
‎și să te punem pe tine la frigare, Zøg?
‎Cum adică, „la frigare”?
‎Știu, o frigare hazlie.
‎Să fiu insultat ‎de cele mai ascuțite minți comice actuale.
‎Ca atunci când arunci un om în puț ‎și îl acoperi cu pietre.
‎Dar nu sunt pietre, ci glume.
‎Și nu sunt țipete, ci râsete.
‎Dar detești să fii tachinat.
‎Ultimul care te-a tachinat ‎a sfârșit în puț.
‎Și ai umplut puțul cu bolovani.
‎Ăla era vechiul eu.
‎Nu mai sunt un om al pietrelor, ‎ci al păcii.
‎Și atunci, ce faci cu bolovanii ăia?
‎Lasă tu bolovanii!
‎ZØG LA FRIGARE! ‎CU ZØG DE FAȚĂ
‎Bună seara, nobili și netoți!
‎Astă-seară ne aflăm aici ‎ca să facem mișto de regele Zøg
‎și vreau să încep prin a-i mulțumi ‎că îmi face sarcina ușoară.
‎Să fim serioși. ‎Știm cu toții de ce a devenit Zøg rege.
‎Postul de idiot al satului era ocupat.
‎Primul nostru comediant ‎nu e străin de insulte.
‎Elful Elfo.
‎Bine. Sunt nou în chestia asta și…
‎- Oare e… ‎- Bine, el a fost Elfo.
‎Nu, nici n-am început.
‎- Zøg, nu-i așa? ‎- Nu, nu e… Doar ai râgâit.
‎Nu e corect.
‎- Ai avut momentul tău. ‎- Ba nu.
‎Ba da. A fost o glumă bună și am râs toți.
‎- Nu… ‎- Deci, Zøg!
‎- Nu… ‎- Frățâne!
‎Mă scuzați. Îmi cer scuze. ‎Puțină atenție, vă rog.
‎Sunt în mijlocul numărului. ‎Îmi întrerupi ritmul.
‎E… Bine. Bună, sunt Elfo.
‎- Credeam că va avea impact mai mare… ‎- Bine, el a fost Elfo.
‎Nu, nu asta…
‎Spectacolul de la 19.00 ‎e total diferit de cel de la 22.00.
‎- Noi… ‎- Reveniți.
‎Am doar 50 de minute, deci…
‎- Și ceasul… ‎- Bine. Prezinți mai târziu.
‎- Bine, prieteni. ‎- Nu.
‎- Dacă șofați, nu beți… ‎- Scuză-mă!
‎Lasă-mă să termin!
‎Bine.
‎O s-o iau de la capăt.
‎Bună! Sunt Elfo.
‎Bine. Credeam ‎că poate a doua oară, fiindcă…
‎- Bine… ‎- Zøg, nu-i așa?
‎Tipul face…
‎Nu-i așa că Zøg sună ‎de parcă s-ar îneca cu supă?
‎- Huo! ‎- De ce mă huidui?
‎- Nu știu. ‎- E material a-ntâia.
‎- Huo! ‎- Nu mă poți huidui.
‎Puteți să nu faceți asta pe scenă?
‎Coborâți și faceți ce vreți.
‎Începe să fie foarte jenant.
‎Nu, e o frigare.
‎- Ne frigem. ‎- Știu.
‎Dar, dacă o să vă tot certați, ‎faceți-o separat.
‎Urcați aici pentru comedie.
‎Cineva a avut un număr prost.
‎Nu e un număr.
‎O să cobor, fiindcă nu încerc
‎să arăt ce pot, ca bărbații.
‎Bun. Regina comediei întrerupe ‎de parcă ar ști despre ce e vorba.
‎- Să-ți auzim poantele. ‎- Da.
‎- Nu am. ‎- Bean, nu-i așa?
‎E cumva o legumă?
‎- La fix. ‎- Fasole.
‎Ce-i asta? Comedie ironică de hipsteri?
‎S-aud un banc cu grași!
‎Scuze. Noi doar… ‎Apoi o să începem și numărul.
‎Măiculiță! Ne vedem la miezul nopții.
‎Întâi faceți-vă mici.
‎Nu vreau să-ți bag idei în cap,
‎dar, în locul tău, ‎n-aș mai avea încredere în Bean.
‎Te rog, nu arunca cu bolovanul!
‎MARIONETE ‎BÂNTUITE! - ÎNFIORĂTOARE! - NEPLĂCUTE!
‎Nu la genul ăsta de transformare ‎mă gândeam.
‎Bean e tare previzibilă.
‎Unu, o să vină aici.
‎Doi, o să zică: „Gura, Pistruiatule!”
‎Trei, o să spună că ești nebun.
‎Și patru, o să vrea să te împiedice ‎să arunci cu bolovanul.
‎- Bună, tată! ‎- Unu.
‎- Gura, Pistruiatule! ‎- Doi.
‎- Ce seară nebună, nu? ‎- Trei.
‎- Tată, te rog, lasă bolovanul jos. ‎- Patru!
‎Mulțumesc, doamnelor și domnilor, ‎din adâncul sufletului.
‎A fost cel mai bun ‎și singurul meu spectacol complet.
‎Vai, nu!
‎- Bun, am scăpat de Beanie. ‎- Ce?
‎Adică n-o să te mai deranjeze.
‎Dacă am putea intra în trecutul tău, ‎am vedea ce te tulbură cu adevărat.
‎Nu știu.
‎Deviza mea e să-mi las creierul în pace ‎și mă lasă și el.
‎De ce aș face asta?
‎Ca să găsesc ce vreau.
‎Adică, să-ți caut amintirile reprimate.
‎Da.
‎Trebuie doar să închizi ochii, Zøggy.
‎Dormi, rege mic
‎Nu-i greu, să știi
‎Dar, în locul tău, eu m-aș cam feri
‎Lucruri ce-ascunzi ‎Atunci când ești treaz
‎În vise-ți apar, ca eu să le
‎Înhaț
‎Nu…
‎Amintiri reprimate!
‎Pistruiatule. Bine că m-ai trezit!
‎Aveam un coșmar.
‎Ce? Nu mai era unt la bucătărie?
‎Nu, era despre copilăria mea.
‎Nu mai era pizza la bucătărie?
‎Lasă glumele. E treabă serioasă.
‎Hai să facem o plimbare!
‎Sau, în cazul tău, o bălăbăneală.
‎Ai coșmaruri, ‎fiindcă îți reprimi amintirile,
‎în loc să le împărtășești ‎prietenilor buni, ca mine.
‎Pistruiatul, bunul tău prieten.
‎Cred că n-am avut cui să mă destăinui
‎de la frate-meu Yøg încoace.
‎Fratele meu, Yøg! Ăia suntem eu și Yøg.
‎O clipă! ‎E tot un afurisit de vis, nu-i așa?
‎Nimic nu-ți scapă, profesore.
‎Taci și hai să vedem ‎de ce e asta blocată în mintea ta.
‎Păzea, săracilor! ‎Trec pușlamale răsfățate!
‎Ca fapt divers, la o cursă ca asta ‎și-a pierdut ochii Bătrânul Pipăilă.
‎Cineva să inventeze repede frânele!
‎- Yøg e rănit! ‎- Yøg!
‎Yøg.
‎Cred că le pasă doar de moștenitor, ‎nu și de rezervă.
‎- Nu-mi mai place visul ăsta. ‎- Nici mie.
‎Să sărim până la pubertate. ‎Acolo încep chestiile savuroase.
‎Zøge Maria
‎Poate că fratele tău, Yøg, ‎va fi regele Dreamlandului,
‎dar tu, tinere Zøg, ‎vei fi în curând regele castraților.
‎Da!
‎Să mergem la recitalul regal!
‎Băieți, asta e partea în care un tată ‎le spune fiilor săi vorbe de încurajare.
‎Yøg, ești perfect.
‎Zøg, încearcă să nu mă dezamăgești ‎de data asta.
‎O să încerc, tati.
‎Zøge Maria…
‎Fie îi dispar testiculele, fie plec eu.
‎Tăiați-i-le!
‎Nu.
‎Nu mai murmurați la mine!
‎Sunt o floare delicată.
‎Slavă Domnului! Sunt treaz.
‎O clipă! Boșul stâng, boșul drept.
‎Nu mai pot să visez.
‎O să rămân treaz pe veci.
‎Unde dracu' crezi că te duci?
‎S-o găsesc pe Bean.
‎N-o să mă port cu ea ‎cum a făcut tata cu mine.
‎Hei, Bean! Bean.
‎Bean? Hei!
‎Te-am trezit?
‎Nici tu nu poți dormi.
‎Ce e, tată?
‎Am avut încă un coșmar,
‎dar nu cel în care mă trag la fund ‎omuleții-pești cu ochi bulbucați.
‎E un vis cu totul nou, ‎în care am senzația că sunt treaz,
‎dar nu sunt.
‎Tată, te înțeleg perfect.
‎Ți-e groază să închizi ochii, nu?
‎Da.
‎- Vrei să stau trează cu tine? ‎- Ai putea?
‎Pistruiatule, de unde știi mereu ‎când am un coșmar?
‎Nu știu.
‎O fi combinația diferită ‎de sforăieli și țipete!
‎E castelul ăsta. ‎Are ceva ce intensifică visele.
‎Și nu sunt omul care să fie intensificat.
‎Atunci, să te scoatem din castel.
‎E sigur, zici?
‎Te-aș duce eu pe căi greșite?
‎Hei, mă văd pe mine.
‎Da, din păcate, și eu.
‎Nimeni nu mă iubește. ‎Toți îl iubesc pe Yøg.
‎Scuze, amice!
‎Nu voiam să te lovesc când ești la pământ.
‎Crede-mă, cunosc sentimentul.
‎Așa. Ești liber.
‎Hai! Du-te! Dă-i drumul!
‎Care e problema ta? Vrei să te ajut?
‎Mersi că mi-ai eliberat prietenul, ‎dar nu trebuia să-l cari.
‎E doar leneș.
‎O sirenă.
‎Nu credeam că sirenele „e” reale.
‎Gramatica ta lasă de dorit.
‎Iată, un monstru marin! Ucideți-l!
‎Da, ucideți-l!
‎La ce ne uităm?
‎Repede, dă-mi mâna!
‎- E Zøg! ‎- Monstrul marin îl trage la fund.
‎Ai încredere.
‎Nu pot. Mi-e frică de bule.
‎Uite-le că vin!
‎Priviți, Zøg trăiește.
‎A ucis monstrul marin.
‎A salvat Dreamlandul!
‎Zøg e erou!
‎Va fi o statuie greu de construit, ‎dar o vom face.
‎Din ziua aia, ‎am fost cunoscut în tot Dreamlandul
‎drept Zøg, Ucigașul de Fiare.
‎Dar, în sinea mea, ‎eram Zøg cel părăsit în dragoste.
‎Mi-au făcut și o afurisită de statuie, ‎în piață.
‎Dar n-am ucis un monstru marin. ‎Am îmbrățișat o focă.
‎Statuia. Asta e!
‎N-o să spui nimănui despre asta, nu-i așa?
‎Să-mi tai singur craca?
‎Drept ce mă iei? Marionetă?
‎Tată, ce faci?
‎Se-ndreaptă spre prima sa iubire.
‎Tată, ia-mă de mână!
‎Mă descurc, Bean. Crede-mă! E doar un vis.
‎Nu, e pe bune.
‎Ați dormit bine?
‎Cine dracu' sunteți?
‎Suntem mătușa Rebecca și unchiul Cloyd.
‎Pe care credeai că i-ai azvârlit în aer, ‎dar nu.
‎Se zice „azvârlit” sau „lansat”?
‎Ciocu' mic, Cloyd!
‎Doamne, câte marionete or mai fi ‎în castelul ăsta?
‎De n-aș fi legat ca o gâscă delicioasă ‎de sărbători, v-aș ucide.
‎Voi…
‎Da, ștergeți-o! Luci!
‎Elfo!
‎Bună!
‎Cine dracu' erau?
‎CĂUTAT
‎Securea pe care ți-am dat-o la 16 ani.
‎Ne ducem după afurisitele de păpuși.
‎Tată, încuie castelul și cheamă ajutoare.
‎Nu pe Turbish și pe Mertz!
‎Ce ciudat!
‎Vrăjitorio, ai adus la viață ‎încă două păpuși?
‎Știi că nu-mi poți cere ‎să rețin nimic lunea, când bem Margarita.
‎Pistruiatule?
‎Grăbiți-vă, idioților!
‎Știu că e pe-aici, pe undeva.
‎Coborâm.
‎Căpitane, Bean urmărește niște păpuși.
‎Nu acum, Derek. Mami torturează.
‎Te iubesc, Oona!
‎Luați-vă după chicoteli!
‎Ne întoarcem sub castel.
‎Sub șanț.
‎Mamă! Câte niveluri inferioare ‎are locul ăsta?
‎Temniță, catacombe, ‎cameră de sex pentru societatea secretă,
‎Trøgești, spălătoria castelului…
‎TUNELUL EXPRESULUI CÂRTIȚĂ
‎…sala de sport nefolosită, peștera ‎brânzei, ospiciul castelului vechi,
‎ospiciul castelului nou, vomitoriul, ‎colecția de benzi desenate a regelui…
‎Care-i treaba, domnilor?
‎Vânăm păpuși.
‎Bine, băieți, stați lângă mine.
‎Doar monede de aur. Mai căutați!
‎Ce dracu'?
‎Ăsta nu e castelul meu.
‎Băieți, așteptați-mă!
‎Cine e acolo? Elfo? Luci?
‎Mătușă Becky? Mătușă Rebecca?
‎M-am blocat.
‎Bean? Unde ești?
‎Tată! Ajutor! Sunt prinsă!
‎Vin, Beanie!
‎Ne vedem mai târziu, tată!
‎- Nu! ‎- Tată!
‎Tată?
‎Subtitrarea: Daniela Vereș