ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ДРІМЛЕНД
ЗАЧАРОВАНИЙ ЛІС
БЕНТВУД
ДИЯВОЛЬСЬКА ВПАДИНА
БОЖЕВІЛЬНЯ
ТВІНКЛТАУНСЬКА БОЖЕВІЛЬНЯ
Свобода!
Вітаємо в Твінклтаунській божевільні.
Вашій новій домівці.
Схоже, ми ще не знайомі. Я Чеззз.
Тут дуже приємно, за винятком палати для психів.
Ой-йой! Не раджу вам там опинитися.
Там живу я. Повірити не можу, що мене звідти випускають.
ПАЛАТА ДЛЯ ПСИХІВ
Поселимо вас у затишну кімнатку, де у вас буде власне відро.
А вашим сусідом по кімнаті буде…
Буде цікаво.
Заходь, хлопче.
Вибачте, це було грубо.
Я хотів сказати, сюди, ваша величносте.
Мало не забув. Королю Зоґу, це Реготун.
Реготуне, будь чемним.
Обоє ще живі?
Повернуся пізніше.
РОЗДІЛ XXXIII КАБІНЕТ ДОКТОРА ЧЕЗЗЗА
Доброго ранку, притрушені.
Так, Зоґу, вам пора на перший сеанс терапії.
Головний лікар зачезить вам голову як слід.
Це будеш ти, правда? Ти й будеш тим лікарем, так?
Дивіться, заговорили повними реченнями.
Тут вам уже стало краще.
Чекайте тут.
Заходьте.
Вітаю, Зоґу. Заходьте.
На що дивитеся?
Починається.
Чеззз!
Ласкаво прошу. Заходьте. Зоґ, так?
-Я доктор Фултон. -Чезззе!
Скільки разів казати: не сиди за моїм столом!
Я подвою тобі шокову терапію.
-Люблю шокову терапію. -Геть звідси!
-До зустрічі в їдальні. -Що?
-Сьогодні в меню тако. -Добре.
Вітаю. Заходьте. Зоґ, так?
Я доктор Фултон. Тобто Малберрі.
Доктор Фултон помер.
Фу, яке слабке рукостискання.
Може, підтягнете сюди стільця й сядете?
Молодець. Ви сильний.
Між нами, цей заклад називають божевільнею,
але якщо чесно, це застаріла й презирлива назва.
Я більше люблю називати його психушкою.
Чекайте, це теж образливо.
Може, дурдом? Ні. Будинок ха-ха?
Дурка? Шпаківня?
Можу продовжувати, ви зрозуміли.
Дім для вдарених на голову. Як вам таке, до вподоби?
Ранчо для психо?
Не перебивайте. Крезовник.
Панікосіялка. Відділ інспекції ку-ку.
Годі! Ви мене з розуму зводите!
Чудово. На сьогодні час вичерпано.
Ви не бачили там доктора Чеззза? Він красунчик.
ДРІМЛЕНД
Після тако хворі можуть гуляти у дворі до відбою.
Відбій!
Що це ти робиш?
Твій контур із крейди там.
Ґелґочи тихіше.
Це надто тихо.
Реготуне, ти не спиш?
Я ніколи не сплю, кролику-королику.
Реготуне, ти ніколи не сумуєш за сім'єю?
Сумую. Я шкодую про те, що з ними зробив. А ти?
За деким — так, дуже.
За Бін, Дереком, Уною, Рябим.
За Даґмар я не сумую.
А я не сумую за дядьком Клейтоном. Він надто пручався.
До речі, Зоґу. Ти надто пручаєшся?
Не бійся, правильної відповіді не існує.
Ні. Не ховайте мене живцем.
Я не труп.
Хоча б киньте сюди бутерброд.
Але без гірчиці.
Я не можу постійно так помирати.
Боїшся старого доброго поховання живцем, так?
Спи, кролику-королику
Тобі сниться кошмар
Але як прокинешся Я помщуся тобі
Тепер я знаю твій найбільший страх
Ми говоримо про свої страхи й таке інше.
Так, ґелґочи далі, Зоґу.
Вітаю. Проходьте.
Зоґ, так? Я доктор Бронсон.
Тобто Пулман. Тобто Малберрі.
Доктор Фенстер помер.
-Так. Ми вчора знайомилися. -Прекрасно.
Ідіть до кушетки для психів.
Можете собі лягти.
Ні, головою сюди.
Ні, лицем догори.
Ось так.
З новими пацієнтами я люблю для початку пограти в гру.
Ви любите ігри?
-Не дуже. -Добре.
Я буду казати фразу, а ви — перше, що спаде на думку.
Зрозуміли? Добре. Почнімо.
Коли я прокидаюся вранці, найбільше я боюся…
Нічого. Нічого я не боюся.
На сніданок я люблю їсти…
Вівсянку. Пластівці надто страшні.
Потім, коли я починаю день, найважче для мене…
Застібнути штани.
А люди, яких я щодня бачу, хочуть, щоб я…
Помер.
І вони вб'ють мене за допомогою…
Отрути, стрільби,
спихання мене по сходах, згодовування мене крабам.
Ці божевільні параноїдальні фантазії мучать мене впродовж…
Усього життя, але я не параноїк, докторе.
Чесно. Усі хочуть моєї смерті.
А ще я часом чую голоси.
Зрозуміло.
Продовжимо.
Від думки, що я проведу в цій божевільні решту життя, я відчуваю…
Ви про що?
Від усвідомлення, що я ніколи, взагалі ніколи
не вийду з божевільні аж до смерті, я відчуваю…
Ніколи не вийду з божевільні аж до смерті?
Не вказуйте мені, що робити!
Я король! Я все контролюю!
Я не вмру, доки не віддам такого наказу.
А от ви вмрете! Ану йдіть сюди!
Чезззе, Реготуне, сюди!
Зоґ оскаженів!
Ти згори, я знизу.
Вітаємо в гумовій камері.
Дивися, як стрибає.
Стриб, стриб. Я створю звукові ефекти.
Прекрасно. Вранці перевірю, що тут. Продовжуйте.
Я вже не витримую, Реготуне. Я мушу звідси вибратися.
Звідси можна втекти.
А от звідси — ніколи.
Узяти мене. Я цілком нормальний,
а тоді взяв і вбив усю свою сім'ю, крім бабусі.
А тоді втік і вбив ще й бабусю.
Я викопав хід із цієї тюрми бабусиним черепом.
-Ним зручно набирати землю. -Хвилинку.
Ти ж сам сказав, що вбив бабусю,
тоді що прорив звідси хід бабусиним черепом,
щоб убити бабусю.
Як таке можливо?
У людей буває по дві бабусі.
Я мушу звідси вибратися.
Дай мені ту свічку.
Якого біса? Цей тунель завдовжки з метр.
Я що, забув сказати про обвал?
Те, про що ти говориш уві сні.
-Що? -Поховання заживо.
Так, це зараз відбувається з тобою.
Тільки не знову.
Це найгірша моя смерть. Рятуйте!
Допоможіть!
Рятуйте!
-Я чую крики. -Знайомий голос.
Різкий і хрипкуватий.
Та бідна будівля благає допомогти їй.
Джеррі, якщо зупинятися біля кожної будівлі, ми не доїдемо додому.
Те, що ти вродлива, не дає тобі права бути недоброю.
Саме так.
Допоможіть!
Я помру на самоті. Ніхто навіть не взнає.
Я знатиму.
І будь другом.
Як помреш, залишиш череп на полиці?
ТВІЙ ЧЕРЕП ТУТ
Череп бабусі. Череп бабусі?
О…
Ти в нормі, Зоґу. Ти в нормі.
Ти риєш шлях на волю з дурки за допомогою черепа старої…
Ти в нормі.
Не ґелґочеш, нічого такого.
Як і цей шматок черепа, моє життя — в моїх руках.
У мене прорив, і я от-от прорвуся.
Чув, ти вже там здох?
Ні, Реготуне. Я не здох.
І я вже не боюся.
Не віриться, що ти вважаєш мене жорстокою.
-Я сказав, не жорстокою, а недоброю. -І ще впертою.
І трохи пихатою.
О, дивіться.
Бідний коник застряг на вершині гори.
Треба врятувати.
Забудь. За штурвалом же принцеса Біні-Недобріні.
Скинути коню лапу-затискач.
СВИНЯ — КУРКА — БРОНЕНОСЕЦЬ
Ні. Броне-що-сець?
КІНЬ
Те, що треба!
-Так, опускайте. -Швидше.
-Ні, погана порада, Люцику. -То давай хоч по діагоналі.
Не можна, тут є тільки вгору, вниз, вліво чи вправо.
Кажуть, що діагональ — це рух.
Як зробиш діагональ, відкинеш… біагональ.
Якби я міг зробити діагональ чи біагональ, зробив би, але ні,
бо важіль рухається лише в одному напрямку.
Так нудно. Можна швидше?
Намагаюся, але ти голосно говориш.
-Ворушися. -Добре.
Лапа відкривається, і… Є.
Зараза. Схоже, я його вбив.
Ну все, летимо далі.
Ні, чекай, він ще живий. Щойно смикнувся.
Так, зміна позиції.
Гаразд, і вгору.
Тепер ліворуч, тоді в центр.
Він це зробив. Він уміє.
Ура!
-Ти найкраща, Бінчику. -Саме так, народ.
Хто тепер ненависний і жорстокий?
-Та це ж Коняка-реготака. -Прокляття.
-Усі закрийте роти. -Ура! Бін сердиться.
Опівнічна перекличка.
Реготун?
-Є. -Галочка.
Зоґ?
О ні. Чеззза обчезили.
Мене ніщо не зупинить. Я вільний!
Вільний, як покинуте немовля!
Хвилинку, я не вільний. Я замерзаю.
Добре, що в них обітниця мовчання, бо… треба ж таке.
Треба ж таке!
Так, вибачте, що я ввірвався до вашої святості,
але розумієте, я король, і…
Титули приковують вас до матеріального світу.
Тут ми їх не називаємо.
Я — преподобний Майстер ополіскування,
брат померлого Майстра миття.
Він був придурком, та все ж моїм братом.
Так, розумієш, хлопче, я заблукав.
Я все життя був неприкаяним, але зараз реально заблукав.
І в мене дивне відчуття в голові…
Секунду.
Вибач, це павук із тунелю.
Сподіваюся, він не відклав там яйця.
Хай там як, допоможеш мені…
-Відшукати себе? -Так!
Де ви шукали востаннє?
Це в монахів такий жарт.
Один жарт.
Єдиний, і він ідеальний.
Не розумію такого складного гумору.
Я більше люблю примітивну фізичну комедію.
Скажімо, смикаєш важіль, і хтось провалюється в люк у підлозі.
А сіль жарту — коли він каже: «О ні», —
зі сміхом і жалем до себе, падаючи вниз.
Перший крок — позбутися мирських зв'язків.
Віддайте ваш шкіряний гаманець.
Ти що, розумник якийсь?
Жартую. Це другий жарт монахів.
Другий крок — позбутися марнославства.
Це мій кузен, Майстер гоління.
Великий Джо?
До ваших послуг, королю Зоґу.
Що б ви хотіли?
ОСТАННЯ МОДА
Більярдну кулю, снігову кулю чи Поркі?
Мабуть, більярдну кулю.
Бачиш, Поркі? Ніхто й ніколи не обирає тебе.
Вибач, у мене шишкувата голова.
-Я часто падав зі сходів. -Це правда.
Тепер не ворушіться, не хочу перерізати вам горло.
Я думав, ти мені голову голиш.
А, точно.
Це ваша келія,
де ви будете думати про всесвіт і ваше місце в ньому.
Буде самотньо.
Ви ніколи не бували в монастирі, так?
Любий єдиний справжній Боже, брате іншого Бога,
сподіваюся, ти існуєш, інакше…
Ти що, за дурня мене маєш?
Хай там як, ти вмієш берегти секрети?
Я сказав Майстру ополіскування що заблукав,
сподіваючись отримати мапу,
а отримав лише поголену голову.
Мабуть, я вже на духовному шляху.
Я залишуся на ньому й виконуватиму програму,
тільки не давай їм знову запроторити мене в психушку.
Тому подумай про це.
Я вже піду.
Певно, побачимося завтра, в той же час, з тієї самої келії.
Ну все, бувай.
Твій друг Зоґ.
А, так. Амінь.
Не журися, Поркі.
Ходять чутки, що Бог відповідає лише на кожну 25-ту молитву.
Тому шанси непогані.
Ми вполюємо його вночі, коли Бог спить.
Дивіться, хлопці, Дрімленд. Дім, милий дім.
Ти мені нагадала, Бін:
в останній твій приліт додому тебе збили.
-Так. -Пам'ятаєш, Бін?
-Облиш, ти ж пам'ятаєш, так? -Еге ж.
Тебе вважали відьмою.
-Тоді влаштували над нами суд. -Знаю.
-Визнали винними, так? -Я там була.
А тоді прив'язали до стовпа й спалили живцем.
-Годі вже. -Ти забула?
Дякую! Цього разу зроблю так, що вони мене ні з ким не сплутають.
КРИКОФОН
Увага, Дрімленд!
Це я, ваша могутня королева, Бін.
Ви готові нас вітати?
Увага. Вогненні стріли.
Якого біса?
Ціляться прямо тобі в лоба, Ельфо.
Нахилися до лобового скла, ось так.
Не бійся. На такій висоті нас не дістануть.
ДРІМЛЕНД — ЗЕМЛЯ
-Покинути корабель! -Я вже це зробив.
Ковзайте в рятівну капсулу.
Брате Зоґу, ви швидко перейшли з першого рівня на дев'ятий.
І, звісно, ми цінуємо ваш щедрий фінансовий внесок.
Старий сарай позаду — це тепер Зоґів центр невимовної скромності.
Гроші тепер не так багато для мене значать.
Я відмовився від усього, крім мастурбації.
Від неї не можна відмовлятися. Бачите, що з Великим Джо.
-А з другим що? -З Поркі? Це інша історія.
Це наш найсвятіший зал.
Це ясно з кількості свічок.
Прошу сідати.
Трохи посуньтеся.
Зараз ви сидите в самому центрі відомого світу.
Вибачте, ще на два сантиметри. Ось так.
-Тепер ви готові. -До чого?
Менше питань, більше довіри.
Менше поту, більше купання.
Менше крику, більше кохання.
Менше пирога, більше овочів.
Менше ґелґоту, більше обіймів.
Менше болю, більше допомоги.
Стій, а є останній перл вічної мудрості?
Не знаю, шукайте знак.
Ом.
Боже, це знову я.
Я розумію, ти робиш усе можливе, але я хочу сказати ось що:
це ти зробив мене голосним і товстим, а також дав мені великі жирні руки.
Але тепер я вже не той.
Я не знаю, хто я,
але якби ти міг вказати мені шлях уперед…
Квасолина?
Одна квасолина?
Чекай, квасолина, вона одна.
А моя Бін? Вона теж сама.
Мої діти!
Бін! Дерек! Чи є ще якісь?
Ні, це все. Ну, ще Рябий.
Чого ж я тут сиджу, рятуючи себе, коли вони в небезпеці?
Я не боюся смерті, бо, діти, я б за вас помер!
І досі голодний, але треба йти.
Агов, Майстре ополіскування, ти був правий.
Я досягнув просвітлення.
Привіт, я Чеззз. Ми з божевільні тут по сусідству.
У нас псих утік, і це був не я.
Ви його не бачили?
РЕГОТУН
Його тут нема.
Ми ж не повернемося з порожніми руками.
Так, докторе Чеззз.
Може, візьмемо того?
Ти знизу, я ще нижче.
Ні! Що ви робите?
Заберіть від мене жирні руки!
Вибач, ми їли сало.
Допоможіть! Поркі!
Ти де, Поркі?
Поркі, рятуй!
Сідай там.
Ні, там.
Цитьте! Тут я королева дирижаблю.
-Давай вище! -Ні, нижче!
Швидше!
-Не слухай його. -Ліворуч.
Бін, чесно, прошу, слухай тільки мене. Добре?
У мене понад 10 000 годин керування повітряними зміями.
Може, я й розіб'ю наш апарат.
Тоді я вшиваюся.
Сади біля цієї печери.
Легенько.
Спокійно.
На три метри лівіше.
Ось так, і…
Ідеально.
Швидко, сховайте апарат.
Так, капітане дирижабля й королево.
Дякую, що не видали мене, ваша святосте.
І дякую, що вказали справжній шлях.
Так, він отам.
-Можна сказати останню банальність? -Так.
Подорож у тисячу миль починається з одного копняка.
Віпе! І Вепе! Що ви тут робите?
Що ви, хлопці, робите? Ведмежий капкан?
Боже. Моя мантія…
і моя корона.
І досі мого розміру.
Дякую, хлопці.
А знаєте що? Залазьте.
Ну, в який бік Дрімленд? Сюди?
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова