‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- דרימלנד -‬
‫- היער המכושף -‬
‫- בנטווד -‬
‫- קערת הפונץ' של השטן -‬
‫- בית המשוגעים -‬
‫- בית המשוגעים של טווינקלטאון -‬
‫חופש!‬
‫ברוך הבא אל בית המשוגעים של טווינקלטאון,‬
‫ביתך החדש.‬
‫לדעתי מעולם לא נפגשנו. אני צ'אזזזזז.‬
‫נעים כאן מאוד, מלבד אגף הפסיכים.‬
‫אוי ואבוי! אתה לא רוצה להגיע לשם.‬
‫שם אני גר. אני לא מאמין שהם משחררים אותי.‬
‫- אגף הפסיכים -‬
‫ארגנו לך חדר קטן ונחמד עם דלי משלך.‬
‫ושותפך לחדר יהיה…‬
‫זה יהיה טוב.‬
‫תיכנס לשם, בחור.‬
‫סליחה, הייתי גס רוח.‬
‫כלומר, מכאן, הוד מלכותך.‬
‫כמעט שכחתי, המלך זוג, תכיר את צחקוקי.‬
‫צחקוקי, תתנהג יפה.‬
‫שניכם עדיין בחיים?‬
‫אחזור בהמשך.‬
‫- פרק 33:‬ ‫קן הזוגייה -‬
‫בוקר טוב, מטורללים.‬
‫טוב, זוג,‬ ‫הגיע הזמן לטיפול הנפשי הראשון שלך.‬
‫הרופא הראשי יצ'אזז לך את המוח כמו שצריך.‬
‫זה יהיה אתה, נכון? אתה תהיה הבחור, נכון?‬
‫תראה אותך, מדבר במשפטים שלמים.‬
‫המקום הזה כבר עוזר לך.‬
‫חכה פה.‬
‫יבוא!‬
‫היי, זוג. אתה יכול להיכנס.‬
‫במה אתה מסתכל?‬
‫התחלנו.‬
‫צ'אזזזזז.‬
‫ברוך הבא. תיכנס. שמך זוג, נכון?‬
‫אני ד"ר פולטון.‬ ‫-צ'אזזזזז!‬
‫כמה פעמים ביקשתי שלא תשב בשולחני?‬
‫תקבל עוד טיפול במכות חשמל.‬
‫אני אוהב טיפול בחשמל.‬ ‫-תסתלק!‬
‫נתראה בקפטריה.‬ ‫-מה?‬
‫יום שלישי יש טאקו.‬ ‫-בסדר.‬
‫ברוך הבא. תיכנס. זוג, נכון?‬
‫אני ד"ר פולטון. כלומר, מלברי.‬
‫ד"ר פולטון מת.‬
‫הו, איזו לחיצת יד רפויה.‬
‫תגרור לכאן כיסא ותשב.‬
‫כל הכבוד. אתה חזק.‬
‫רק בינינו, קוראים למקום הזה בית משוגעים,‬
‫אבל האמת היא שזה מיושן ומשפיל.‬
‫אני מעדיף לראות בזה קן קוקייה.‬
‫רגע, גם זה מעליב.‬
‫אולי מרכז מטורללים? לא. פינת פסיכים?‬
‫קוקו דה לה קוקו? אקדמיית צחוק?‬
‫אוכל להמשיך, אבל הבנת.‬
‫טירת הטרלה-לה-לה. איך זה גורם לך להרגיש?‬
‫מוסד המשוגנע?‬
‫אל תפריע! מכון הליצנים.‬
‫בית הבהלה. יחידה לבדיקת יו-יו.‬
‫תפסיק! אתה משגע אותי!‬
‫טוב מאוד. זמננו תם להיום.‬
‫ראית שם את ד"ר צ'אזזזזז? הוא חלומי.‬
‫- דרימלנד -‬
‫אחרי שאוכלים טאקו, המטופלים יכולים‬ ‫לשוטט בחצר עד כיבוי אורות.‬
‫כיבוי אורות!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ציור הגופה שלך בגיר שם.‬
‫צפור יותר בשקט.‬
‫זה שקט מדי.‬
‫צחקוקי, אתה ער?‬
‫אני תמיד ער, מלכולי.‬
‫צחקוקי, אתה מתגעגע למשפחה שלך?‬
‫בטח. אני מתחרט על מה שעוללתי להם. מה איתך?‬
‫לחלקם כן, מאוד.‬
‫בין, דרק, אונה, נמשים.‬
‫אני לא מתגעגע לדגמר.‬
‫אני לא מתגעגע לדוד קלייטון.‬ ‫הוא נאבק יותר מדי.‬
‫היי, זוג. אתה נאבק יותר מדי?‬
‫אל תדאג, אין תשובה נכונה.‬
‫לא. אל תקבור אותי בעודי חי.‬
‫אני לא גופה.‬
‫לפחות תזרוק הנה כריך.‬
‫בלי חרדל.‬
‫אני לא יכול למות ככה כל הזמן.‬
‫פוחד מהקטע של קבירה מוקדמת, אה?‬
‫"שן בשקט, מלכולי‬
‫זה סתם סיוט‬
‫אבל כשתקום‬ ‫אוכל אז לנקום‬
‫כעת, משאני מודע לפחדך הגדול ביותר"‬
‫אנחנו מדברים על הפחדים שלנו וכל מיני.‬
‫כן, תמשיך לצפור, זוג.‬
‫ברוך הבא. תיכנס.‬
‫שמך זוג? אני ד"ר ברונסון.‬
‫כלומר, פולמן. כלומר, מלברי.‬
‫ד"ר פנסטר מת.‬
‫כן. נפגשנו אתמול?‬ ‫-נהדר.‬
‫גש אל ספת הפסיכים.‬
‫תשכב חופשי.‬
‫לא, בכיוון השני.‬
‫לא, כלפי מעלה.‬
‫הנה.‬
‫מה שאני אוהב לעשות עם מטופלים חדשים‬ ‫זה לפתוח במשחק קטן.‬
‫אתה אוהב משחקים?‬
‫לא ממש.‬ ‫-יופי.‬
‫אני אומר משפט,‬ ‫ואתה אומר את הדבר הראשון שעולה לך בראש.‬
‫הבנת? טוב. מתחילים.‬
‫כשאני מתעורר בבוקר,‬ ‫הדבר שאני הכי פוחד ממנו הוא…‬
‫שום דבר. אני לא פוחד משום דבר.‬
‫לארוחת בוקר, אני אוהב לאכול…‬
‫דייסה. דגני בוקר מפחידים מדי.‬
‫אז, כשאני מתחיל את יומי,‬ ‫האתגר הכי גדול שלי הוא…‬
‫לכפתר את מכנסיי.‬
‫והאנשים שאני פוגש בכל יום רוצים…‬
‫במותי.‬
‫והם יהרגו אותי בכך ש…‬
‫ירעילו אותי, יירו בי,‬
‫ידחפו אותי במדרגות,‬ ‫ייתנו לסרטנים לאכול אותי.‬
‫אני סובל מהפנטזיות הפרנואידיות‬ ‫ההזויות האלה…‬
‫מאז ומעולם, אבל אני לא פרנואיד, דוקטור.‬
‫באמת. כולם רוצים לפגוע בי.‬
‫ולפעמים אני שומע קולות.‬
‫הבנתי.‬
‫בוא נמשיך.‬
‫להיות כלוא במוסד הזה עד סוף ימיי‬ ‫גורם לי להרגיש…‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫ההבנה שלעולם, לעולם, לעולם, לעולם‬
‫לא אעזוב את המוסד‬ ‫עד יום מותי גורמת לי להרגיש…‬
‫לעולם לא אעזוב את המוסד… עד יום מותי?‬
‫אתה לא יכול להגיד לי מה לעשות!‬
‫אני המלך! אני שולט בכול!‬
‫אני אמות רק כשאומר שאני אמות.‬
‫אבל אתה תמות! בוא הנה!‬
‫צ'אזזזזז, צחקוקי, תיכנסו!‬
‫זוג מתחרפן!‬
‫אתה למעלה, אני למטה.‬
‫ברוך הבא לחדר המרופד.‬
‫תראה איך הוא מקפץ.‬
‫קפיץ קפוץ. אני אשמיע אפקטים קוליים.‬
‫מצוין. אבדוק שוב בבוקר. לענייניכם.‬
‫אני לא עומד בזה, צחקוקי.‬ ‫אני חייב לצאת מפה.‬
‫אתה יכול לברוח מפה.‬
‫אבל לעולם לא תוכל לברוח מפה.‬
‫תראה אותי, אני נורמלי לחלוטין,‬
‫ואז הרגתי את כל בני משפחתי מלבד סבתא שלי.‬
‫ואז ברחתי, והרגתי את סבתא שלי.‬
‫חפרתי את דרכי החוצה עם הגולגולת של סבתי.‬
‫היא טובה לגריפה.‬ ‫-חכה רגע, צחקוקי.‬
‫אמרת שהרגת את סבתא שלך,‬
‫ואז אמרת שהשתמשת בגולגולת של סבתא שלך‬
‫כדי לחפור מנהרה ולהרוג את סבתא שלך.‬
‫איך זה אפשרי?‬
‫יכולות להיות לך שתי סבתות.‬
‫אני חייב לצאת מפה!‬
‫תן לי את הנר, טוב?‬
‫מה לעזאזל? אורך המנהרה מטרים מעטים.‬
‫שכחתי להזכיר שהמנהרה קרסה?‬
‫אתה יודע, הדבר ההוא שדיברת עליו מתוך שינה.‬
‫מה?‬ ‫-להיקבר בעודך חי.‬
‫כן, זה קורה לך עכשיו.‬
‫לא שוב.‬
‫זה המוות הכי נוראי שלי אי פעם. הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫אני שומע צעקות.‬ ‫-נשמע מוכר.‬
‫עמוק מאוד ומחוספס.‬
‫הבניין המסכן הזה זועק לעזרה.‬
‫ג'רי, אם נעצור בכל בניין שצועק עלינו,‬ ‫לא נגיע הביתה.‬
‫רק כי את יפה זה לא אומר‬ ‫שמותר לך להיות גועלית.‬
‫בדיוק.‬
‫הצילו!‬
‫אני אמות לבד. אף אחד אפילו לא ידע.‬
‫אני אדע.‬
‫ותעשה לי טובה?‬
‫כשתמות, תשאיר את הגולגולת שלך על המדף?‬
‫- גולגולת שלך -‬
‫הגולגולת של סבתא. הגולגולת של סבתא?‬
‫היי…‬
‫אתה בסדר, זוג.‬
‫אתה חופר את דרכך החוצה‬ ‫מבית משוגעים עם ראש של זקנה.‬
‫אתה בסדר.‬
‫שום צפירות, כלום.‬
‫בדיוק כמו רסיס הגולגולת הזה,‬ ‫חיי נתונים בידיי.‬
‫אני חווה פריצת דרך ואני על סף פריצת דרך!‬
‫היי, אתה כבר מת שם?‬
‫לא, צחקוקי. אני לא מת.‬
‫ואני כבר לא פוחד.‬
‫אני לא מאמינה שאתה חושב שאני אכזרית.‬
‫לא אמרתי אכזרית, אמרתי גועלית.‬ ‫-ועקשנית.‬
‫ודי סנובית.‬
‫היי, תראו.‬
‫סוסון מסכן תקוע על ההר.‬
‫נציל אותו.‬
‫שכח מזה. לא כשהנסיכה ביני גועליני נוהגת.‬
‫כוונו צבת תפיסה ל"סוס".‬
‫- חזיר - תרנגולת - ארמדיל -‬
‫לא. ארמה-מה?‬
‫- סוס -‬
‫הנה!‬
‫טוב, להוריד.‬ ‫-מהר יותר!‬
‫לא, זאת עצה נוראית, לוצי.‬ ‫-אז לפחות בצורה אלכסונית.‬
‫אתה לא יכול כי יש רק למעלה, למטה,‬ ‫שמאלה או ימינה.‬
‫אומרים שצריך באלכסון.‬
‫ברגע שתבחר באלכסון,‬ ‫לעולם לא תלך על… בלכסון.‬
‫לו יכולתי ללכת באלכסון או בלכסון,‬ ‫אז בכיף, אבל לא,‬
‫כי זה מתקדם רק הצידה.‬
‫זה משעמם. תמהר?‬
‫אני מנסה, אבל אתה מדבר בכזה קול רם.‬
‫תמהר.‬ ‫-טוב.‬
‫הצבת נפתחת ואז… תפסתי אותו.‬
‫לעזאזל. נראה לי שהרגתי אותו.‬
‫טוב, כולם, לדרך.‬
‫לא, חכה, הוא עדיין בחיים. הוא זז.‬
‫טוב, מכוון מחדש.‬
‫טוב, ולמעלה.‬
‫עכשיו שמאלה ולמרכז.‬
‫הוא מצליח. הוא תפס אותו.‬
‫יש!‬
‫את הטובה מכולן, דוד בין.‬ ‫-נכון, חבר'ה.‬
‫עכשיו מי מלא שנאה וחסר לב?‬
‫היי, זה הסוס הצוחק.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫כולם, תסתמו.‬ ‫-יש! בין כועסת.‬
‫בדיקת נוכחות בחצות.‬
‫צחקוקי?‬
‫כאן.‬ ‫-סימנתי.‬
‫זוג?‬
‫אוי, לא. צ'יזזו את צ'אזזזזז.‬
‫שום דבר לא יעצור אותי! אני חופשי!‬
‫חופשי כמו תינוק שננטש!‬
‫רק רגע, אני לא חופשי. אני קופא מקור.‬
‫מזל שהם נדרו נדר של שתיקה כי… וואו.‬
‫וואו!‬
‫כן, אבל אני ממש מתנצל‬ ‫שאני מתפרץ ככה אל הוד קדושתך,‬
‫אבל תבין, אני מלך ו…‬
‫תארים כובלים אותך אל העולם החומרי.‬
‫אנחנו לא משתמשים בהם פה.‬
‫אני אדון השטיפה הנכבד,‬
‫אח של אדון מי-שעלה-מביא-כביסה המנוח.‬
‫הוא היה מניאק, אבל הוא היה אחי.‬
‫כן, תבין, בחור, הייתי אבוד.‬
‫כל חיי הייתי אבוד,‬ ‫אבל עכשיו ממש הלכתי לאיבוד.‬
‫ויש לי תחושה מוזרה בראש…‬
‫רק שנייה.‬
‫סליחה, עכבישה מהמנהרה.‬
‫נקווה שהיא לא הטילה שם ביצים.‬
‫בכל מקרה, אתה יכול לעזור לי…‬
‫למצוא את עצמך?‬ ‫-כן!‬
‫איפה המקום האחרון שבו חיפשת?‬
‫בדיחה של נזירים.‬
‫ה-בדיחה של הנזירים.‬
‫יש רק אחת, והיא מושלמת.‬
‫חוש ההומור המתנשא הזה לא מובן לי.‬
‫אני מעדיף סלפסטיק.‬
‫כמו כשמושכים בידית,‬ ‫והבחור נופל מבעד לדלת הסתרים.‬
‫ושורת המחץ היא שהוא אומר, "אוי, לא",‬
‫עם צחוק קטן של רחמים עצמיים בדרכו למטה.‬
‫הצעד הראשון הוא להיפטר‬ ‫מכל מה שמחבר אותך לעולם הגשמי.‬
‫עכשיו, תן לי את נרתיק העור למטבעות.‬
‫מה אתה, מתחכם?‬
‫אני צוחק. זאת בדיחת הנזירים השנייה.‬
‫הצעד השני הוא להיפטר מהיהירות שלך.‬
‫זה בן הדוד שלי, אדון הגילוח.‬
‫ביג ג'ו?‬
‫לשירותך, המלך זוג.‬
‫מה תרצה היום?‬
‫- אופנה אחרונה -‬
‫כדור הסנוקר, כדור השלג או הפורקי?‬
‫אני מניח שכדור הסנוקר.‬
‫רואה, פורקי? אף פעם לא בוחרים בך.‬
‫מצטער, הראש שלי די גבשושי.‬
‫נפלתי הרבה במדרגות.‬ ‫-אכן.‬
‫אל תזוז. אני לא רוצה לחתוך לך את הגרון.‬
‫חשבתי שאתה מגלח לי את הראש.‬
‫אה, נכון.‬
‫זה החדר שלך,‬
‫שבו תהרהר ביקום ובמקומך בו.‬
‫נשמע בודד.‬
‫מעולם לא היית במנזר, נכון?‬
‫אל אמיתי יחיד ויקר, אחיו של האל האחר,‬
‫אני מקווה שאתה קיים, אחרת…‬
‫מה, אתה מנסה לעשות ממני אידיוט?‬
‫בכל מקרה, אתה יכול לשמור סוד?‬
‫אמרתי לחברך, אדון השטיפה, שהלכתי לאיבוד‬
‫בתקווה שייתן לי מפה,‬
‫אבל יצא לי מזה רק ראש מגולח.‬
‫אני מניח שעכשיו אני במסע רוחני.‬
‫אשאר פה ואזרום עם הכול,‬
‫כל עוד לא תיתן להם‬ ‫להחזיר אותי לבית המשוגעים.‬
‫אז תחשוב על זה.‬
‫עכשיו אסיים.‬
‫אני מניח שנתראה פה מחר‬ ‫באותה שעה, באותה קופסה.‬
‫טוב, ביי.‬
‫חברך, זוג.‬
‫אה, כן. אמן.‬
‫אל תדאג, פורקי.‬
‫השמועה מספרת שאלוהים עונה‬ ‫רק לתפילה אחת מתוך 25.‬
‫אז הסיכויים די טובים.‬
‫נהרוג אותו בחסות החשכה כשאלוהים יישן.‬
‫תראו, בנים, דרימלנד. ביתנו הנפלא.‬
‫זה מזכיר לי, בין,‬
‫בפעם הקודמת שבאת הביתה, ירו בך.‬
‫כן.‬ ‫-זוכרת, בין?‬
‫בחייך, את זוכרת את זה, נכון?‬ ‫-נכון.‬
‫הם חשבו שאת מכשפה.‬
‫ואז העמידו אותנו לדין.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫והורשענו, זוכרת?‬ ‫-הייתי שם.‬
‫וקשרו אותנו לעמוד ושרפו אותנו בעודנו חיים.‬
‫מספיק.‬ ‫-את לא זוכרת?‬
‫תודה! כן, טוב,‬ ‫הפעם נוודא שהם ידעו שזאת אני.‬
‫- צעקופון -‬
‫שימי לב, דרימלנד!‬
‫זאת אני, מלכתכם רבת העוצמה, בין.‬
‫אתם מוכנים לקבל את פנינו?‬
‫תיזהרי. חצים בוערים.‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫הם מכוונים אל המצח שלך, אלפו.‬
‫פשוט תרכון אל השמשה הקדמית, טיפה'לה.‬
‫אל דאגה. אין סיכוי שיפגעו בנו גבוה כל כך.‬
‫- דרימלנד - קרקע -‬
‫נטשו את הספינה!‬ ‫-אני כבר שם.‬
‫אל תא המילוט, טמבלים!‬
‫האח זוג, התקדמת במהירות מדרגה אחת עד תשע.‬
‫וכמובן, אנו מעריכים‬ ‫את תרומתך הכלכלית הנדיבה.‬
‫האסם הישן מאחור הוא כעת‬ ‫"מרכז זוג לענווה יוצאת מן הכלל".‬
‫כסף כבר לא חשוב לי במיוחד.‬
‫ויתרתי על הכול מלבד אוננות.‬
‫על זה אסור לוותר. תראה מה קרה לביג ג'ו.‬
‫מה עם הבחור השני?‬ ‫-פורקי? זה סיפור אחר לגמרי.‬
‫זה החדר הכי קדוש שלנו.‬
‫אפשר לראות לפי הנרות.‬
‫שב בבקשה.‬
‫תתקדם כמה סנטימטרים.‬
‫עכשיו אתה יושב במרכזו של העולם המוכר.‬
‫אני מצטער, עוד סנטימטר אחד. הנה.‬
‫ועכשיו אתה מוכן.‬ ‫-למה?‬
‫פחות שאלות, יותר אמון.‬
‫פחות הזעות, יותר מקלחות.‬
‫פחות צעקות, יותר אהבות.‬
‫פחות פאי, יותר ירקות.‬
‫פחות צפירות, יותר חיבוקים.‬
‫פחות כאבים, יותר סיועים.‬
‫רגע, יש פיסה אחרונה של חוכמה נצחית?‬
‫אני לא יודע, חפש סימן.‬
‫אום.‬
‫אלוהים, זה שוב אני.‬
‫אני מעריך את זה שאתה באמת משתדל,‬ ‫אבל פשוט רציתי לומר‬
‫שאתה זה שברא אותי קולני וגדול‬ ‫ונתת לי ידיים גדולות ושמנות.‬
‫אבל עכשיו אני לא הבחור הזה.‬
‫אני לא יודע מי אני,‬
‫אבל אם תוכל פשוט להראות לי את הדרך קדימה.‬
‫שעועית בין?‬
‫בין לבד?‬
‫רגע, בין, והיא לבד.‬
‫ובין שלי? היא לבד.‬
‫הילדים שלי!‬
‫בין! דרק! יש לי עוד ילדים?‬
‫לא, זה הכול. טוב, נמשים.‬
‫מה פתאום אני מנסה להציל את עצמי כאן‬ ‫כשהם בסכנה?‬
‫אני לא פוחד למות כי,‬ ‫ילדים, הייתי מת למענכם!‬
‫אני עדיין רעב, אבל חייב ללכת.‬
‫היי, אדון השטיפה, צדקת.‬
‫אני נאור יותר עכשיו.‬
‫היי, אני צ'אזזזזז.‬ ‫אנחנו מבית המשוגעים בהמשך הרחוב.‬
‫איזה פסיכי ברח, וזה לא אני.‬
‫ראית את האיש הזה?‬
‫- צחקוקי -‬
‫הוא לא פה.‬
‫אבל לא נוכל לחזור בידיים ריקות.‬
‫אתה צודק, ד"ר צ'אזזזזז.‬
‫מה עם הבחור ההוא?‬
‫לך למטה, אני למטה יותר.‬
‫לא! מה אתם עושים?‬
‫תעיפו את ידיכם השמנוניות!‬
‫סליחה, אכלנו בשר מטוגן.‬
‫הצילו! פורקי!‬
‫איפה אתה, פורקי?‬
‫פורקי, הצילו!‬
‫תנחתי שם.‬
‫לא, שם.‬
‫סתמו! אני מלכת ספינת האוויר.‬
‫קדימה, עלי!‬ ‫-לא, תרדי!‬
‫מהר יותר!‬
‫אל תקשיבי לו.‬ ‫-טוסי שמאלה.‬
‫בין, בכנות, בבקשה, פשוט תקשיבי לי, טוב?‬
‫יש לי יותר מ-10,000 שעות הטסת עפיפונים.‬
‫אולי כן ארסק אותנו.‬
‫יוצא מימין הבמה.‬
‫תנחתי ליד המערה.‬
‫תכניסי אותו בזהירות.‬
‫זהירות.‬
‫שלושה מטרים שמאלה.‬
‫את מצליחה ו…‬
‫מושלם.‬
‫מהר, תסתיר אותו.‬
‫כן, המפקד, דוד מלכת ספינת האוויר.‬
‫תודה שלא הלשנת, הוד קדושתך.‬
‫ותודה שהראית לי את דרך האמת.‬
‫כן, היא שם.‬
‫אוכל לחלוק איתך אמירה שטחית אחרונה?‬ ‫-כן.‬
‫מסע של אלף מילין מתחיל בבעיטה אחת קטנה.‬
‫ויפ! וואפ! מה שניכם עושים פה?‬
‫מה אתם עושים? יוצרים מלכודת דובים?‬
‫יה. הגלימה שלי…‬
‫והכתר שלי.‬
‫הוא עדיין עולה עליי.‬
‫תודה, חבר'ה.‬
‫אתם יודעים מה? טפסו עליי.‬
‫עכשיו, באיזה כיוון דרימלנד? מכאן?‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬