PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ZEMĚ SNŮ
ZAKLETÝ LES
LESANY
ĎÁBLOVA MÍSA
BLÁZINEC
BLESKOSVODSKÝ BLÁZINEC
Svoboda!
Vítejte v Bleskosvodském blázinci.
Vašem novém domově.
Asi se ještě neznáme. Jsem Čes.
Je tu moc příjemně, až na oddělení psychoušů.
Pane na nebi. Tam skončit nechcete.
Tam žiju já. Nechápu, že mě pustili.
ODDĚLENÍ PSYCHOPATŮ
Vyfásnete moc útulnej pokojíček s vlastním kyblíkem.
A vaším spolubydlícím bude…
To bude psina.
Tak jen dál, hochu.
Pardon, to nebylo hezké.
Chci říct, rovnou za nosem, Vaše Veličenstvo.
Málem bych zapomněl. Králi Zogu, to je Hihňal.
Hihňale, buď hodnej.
Oba ještě naživu?
Vrátím se později.
KAPITOLA 33 KABINET DOKTORA ČESSSE
Brýtro, cvoci.
Zogu, je čas na první terapeutické sezení.
Doktůrek ti pořádně pročísne hlavu.
A ten doktůrek budeš ty, viď?
Vida, vyjadřujete se v souvislých větách.
Náš ústav vám už teď prospívá.
Počkejte tady.
Dále.
Zdravím, Zogu. Račte dál.
Na co koukáte?
A jsem tu.
Čes!
Vítejte. Pojďte dál. Jste Zog, že?
- Já jsem dr. Fulton. - Česi!
Kolikrát ti mám říkat, abys tu neseděl?
Předepíšu víc šoků.
- Šoky já rád. - Padej!
- Nashle v jídelně. - Co?
- Je úterý, tacos. - Nu dobrá.
Vítejte. Pojďte dál. Jste Zog, že?
Já jsem dr. Fulton. Vlastně Morušvic.
Dr. Fulton je mrtvý.
Fuj, jako leklá ryba.
Přitáhněte si židli a posaďte se.
Tak se mi to líbí. Silák.
Řeknu vám, že tomu tady říkají blázinec,
ale podle mě je ten název nelichotivý a zastaralý.
Pro sebe tomu tady říkám cvokhaus.
Vlastně, to je taky urážka.
Co cvokárna? Ne. Pakárna?
Trotlov? Raplhaus?
Mohl bych pokračovat, ale k věci.
Pomatencovna? Jak se vám to zdá?
Chrám choromyslnosti?
Nepřerušovat! Bláznovo blaho.
Myčka mozkových závitů. Mozková laboratoř.
Stop, nebo se z vás zblázním!
Výborně. Pro dnešek to stačí.
Viděl jste tam dr. Čese? Je to kus.
ZEMĚ SNŮ
Po tacos smí pacienti chodit po dvoře, dokud nezhasnou světla.
Zhasnout světla!
Co vyvádíš?
Svůj křídou vymezený prostor máš tam.
Hejkej tišeji.
To je moc potichu.
Hihňale, jsi vzhůru?
Já vždycky, králíčku.
Chybí ti někdy rodina?
Jasně. Mrzí mě, co jsem jim provedl. A tobě?
Někdo jo, a hodně.
Bean, Derek, Oona, Červenáček.
Dagmar mi nechybí.
Mně strejda Clayton nechybí. Moc se bránil.
Hele, Zogu. Bráníš se moc?
Neboj, správná odpověď neexistuje.
Ne. Nepohřbívejte mě zaživa.
Nejsem mrtvola.
Hoďte mi sem aspoň sendvič.
Už dost hořčice.
Takhle nemůžu pořád umírat.
Bojíš se, že tě pohřbí předčasně, co?
Klidně spi, králíčku,
to je jen noční můra,
ale až se probereš, pěkně si to vyžereš,
vím, co tě nejvíc děsí, smůla.
Mluvíme o našich děsech.
Jo, hýkej dál, Zogu.
Vítejte. Pojďte.
Zog, že? Já jsem dr. Bronson.
Vlastně Mullman. Teda Morušvic.
Dr. Fenster je mrtvý.
- Jo, viděli jsme se včera. - Skvělé.
Přistupte ke gauči bláznů.
Klidně si lehněte.
Tak ne, obráceně.
Ne, tváří nahoru.
Tak je to správně.
Rád s novými pacienty hraju takovou hru.
Máte rád hry?
- Ani ne. - Bezva.
Já řeknu větu a vy ji dokončíte tím, co vás první napadne.
Jasné? Fajn. Začneme.
Když se ráno vzbudím, nejvíc se bojím…
Ničeho. Nebojím se ničeho.
Rád snídám…
Ovesnou kaši. Müsli mě děsí.
Potom, když den začíná, je pro mě nejtěžší…
Zapnout si knoflíky u kalhot.
A lidé, které denně potkávám, chtějí, abych byl…
Mrtvý.
A chystají se mě zabít tak, že…
…mě otráví, zastřelí,
shodí ze schodů, hodí jako žrádlo krabům.
Těmito paranoidními bludy trpím od…
…jakživa, ale pane doktore, já nejsem paranoidní.
Fakticky. Všichni mi jdou po krku.
A občas slýchám hlasy.
Aha.
Pokračujme.
Strávit v tomto blázinci zbytek života ve mně vyvolává pocit…
O čem to mluvíte?
Vědomí, že z tohoto blázince do smrti smrťoucí
neodejdu, ve mně vyvolává pocit…
Do smrti tenhle blázinec neopustit?
Nemůžete mi nařizovat, co mám dělat.
Jsem král! Mám moc nad vším!
I smrt přijde tehdy, až si to budu přát.
Ale vy zemřete! Protože vás přetrhnu!
Češi, Hihňale, honem sem!
Zog vyšiluje!
Ty nahoře, já dole.
Vítejte v gumové cele.
Hele, jak hopsá.
Hop, hop. Udělám zvukový doprovod.
Výtečně. Ráno ho zkontroluji. Pokračujte.
Já už to nesnesu, Hihňale. Musím se odsud dostat.
Můžeš odsud utéct.
Ale nikdy neutečeš tady odsud.
Koukni na mě. Naprosto normální,
ale pak jsem povraždil celou rodinu až na babičku.
Pak jsem zdrhnul a zabil i bábrli.
Vykopal jsem si ven tunel její lebkou.
- Jde z ní dobrá naběračka. - Tak moment.
Říkals, že jsi zabil babičku,
a pak zas, že jsi použil její lebku,
aby ses odsud vyhrabal a zabil ji.
Jak je to možné?
Můžu mít dvě babičky.
Musím odsud.
Podej mi svíčku.
Co to? Vede to jen pár metrů.
Nezmínil jsem se o závalu?
Víš, ta věc, o který jsi mluvil ze spaní.
- Cože? - O pohřbení zaživa.
Jo, tak to tě teďka čeká.
Už ne.
To je moje nejhorší smrt. Pomoc!
Pomoc!
- Slyším křik. - Ten hlas zní povědomě.
Hluboký a chraplavý.
Chudinka budova prosí o pomoc.
Když zastavíme u každýho baráku, co řve, domů nedoletíme.
Jen proto, že jsi krásná, nemusíš být hnusná.
Přesně.
Pomoc!
Zemřu sám a nikdo se o tom nedozví.
Já jo.
A uděláš pro mě něco?
Až umřeš, můžeš nechat lebku na poličce?
SEM DEJ LEBKU
Babiččina lebka. Cože?
Hele…
To bude dobrý, Zogu. Jsi v pohodě.
Lebkou stařeny se prohrabáváš ven z cvokárny…
Jsi v pohodě.
Ani hýknutí, nic.
Stejně jako tenhle úlomek kosti mám v rukou i svůj život.
Zažívám průlom a i místními zdmi se prolámu.
Hej, už jsi zemřel?
Ne, Hihňale, nezemřel.
A už se nebojím.
To snad ne. Podle tebe jsem krutá.
- Řekl jsem „hnusná“, ne „krutá“. - A taky paličatá.
A trochu nafoukaná.
Hele, koukněte tamhle.
Chudák koník je uvězněný na hoře.
Zachráníme ho.
Na to zapomeň. U kormidla je hnusná princezna Fazole.
Nastavit chňapací pařát na koně.
PRASE - KUŘE - PÁSOVEC
Ne. Pás… co?
KŮŇ
A mám to!
- Fajn, dolů. - Rychleji.
- Ne, to je špatná rada, Luci. - Tak aspoň diagonálně.
To nejde, jde to jen nahoru, dolů, doleva a doprava.
Prý musíš diagonálně.
Jakmile letíš diagonálně, nikdy neletíš… biagonálně.
Kdybych mohl diagonálně nebo biagonálně, udělal bych to,
ale jde to jen jedním směrem na každou stranu.
Nuda. Nemůžeš rychleji?
Snažím se, ale mluvíš tak nahlas.
- Dělej. - Dobře.
Rozevřu pařát a… Mám ho.
Sakra. Asi jsem ho zabil.
Fajn, padáme odsud.
Ne, počkat, ještě žije. Zavrtěl se.
Fajn, nová pozice.
Tak, a nahoru.
Teď doleva a do středu.
Jo, jde mu to. Má ho.
Ano!
- Jsi třída, Bean. - Si pište, hoši.
Kdo je tu nenávistnej necita?
- Hej, to je Řehták. - To ne.
- Zmlkněte, všichni. - Jo! Bean se vzteká.
Půlnoční kontrola dle jmen.
Hihňal?
- Zde. - Škrtám.
Zog?
To ne. Čese napálili.
Nic mě nezastaví. Jsem volný!
Svobodný jako odložené děcko!
Moment. Nejsem volný. Jsem zmrzlý.
Ještě že složili slib mlčení. Jinak by totiž… Páni.
Páni!
Moc mě mrzí, že jsem sem tak vpadl, Vaše Svatosti,
ale víte, jsem král a…
Tituly vás poutají k materiálnímu světu.
Zde jich neužíváme.
Já jsem Ctihodný Vymývač,
bratr zesnulého Omývače.
Pitomec, ale byl to můj bratr.
No, víte, já se ztratil.
Ztracený jsem celý život, ale teď teda pořádně.
A hlavou se mi honí podivné věci…
Moment.
Pardon, to byl pavouk z tunelu.
Snad mi tam nenakladl vajíčka.
Nicméně, můžete mi tu pomoct…
- Najít se? - Jo!
A kdy jste se viděl naposledy?
To je mnišský vtip.
Jediný mnišský vtip.
Víc jich nemáme, ale je dokonalý.
Já tenhle vzletný humor nechápu.
Jsem spíš na zemitou srandu.
Třeba když se zvedne páka a někdo se propadne propadlištěm.
A pointa je, když řekne „Ach, ne“,
a se sebelítostivým zasmáním se propadne.
První krok je oprostit se od světských záležitostí.
Nyní mi odevzdejte svůj kožený měšec.
Vysmíváte se mi?
Jen žertuji. To je ten druhý mnišský žert.
Druhým krokem je odhodit marnivost.
To je můj bratranec, mistr holič.
Velkej Jo?
K vašim službám, králi Zogu.
Jak to dnes chcete?
MODERNÍ STŘIHY
Kulečníková koule, sněhová, nebo Porky?
Tak asi kulečníkovou.
Vidíš, Porky? Tebe si nikdy nikdo nevybere.
Omlouvám se, hlavu mám dost hrbolatou.
- Spadl jsem ze spousty schodů. - Opravdu.
Teď se nehýbejte. Nerad bych vám podřízl chřtán.
Myslel jsem, že mi holíš hlavu.
Ano, jistě.
To je vaše cela,
kde budete přemítat o vesmíru a svém místě v něm.
Zní to dost osaměle.
Ještě jste v klášteře nebyl, že ne?
Drahý a jediný pravý Bože, bratře toho druhého Boha,
doufám, že jsi, protože jinak…
Co to má být, střílíš si ze mě?
No nic. Dokážeš udržet tajemství?
Řekni kámošovi Vymývači, že jsem se ztratil
a doufal, že mi půjčí mapu,
ale on mi tu akorát oholil hlavu.
Asi jsem na duchovní cestě.
Zůstanu tu a budu tancovat, jak pískají,
jen mě prosím neposílej zpátky do toho blázince.
Promysli si to.
Teď už půjdu.
Asi se uvidíme zítra, stejnej čas i místo.
Dobře, sbohem.
Tvůj přítel Zog.
Jo, ještě amen.
Neboj, Porky.
Bůh prý vyslyší jen každou 25. modlitbu.
Takže máš slušnou šanci.
Dostaneme ho pod rouškou tmy, až Bůh usne.
Kluci, hele, Země snů. Všude dobře, doma nejlíp.
To mi připomíná, Bean,
že tě posledně doma sestřelili.
- Jo. - Pamatuješ?
- Pamatuješ si to, nebo ne? - Jasně.
Měli tě za čarodějku.
- Byl s námi soud. - Jo, vím.
- A odsoudili nás. - Vždyť já vím.
A přivázali nás na kůl a pálili zaživa.
- Stačí. - Pamatuješ?
Jo, dík! Tentokrát dohlídnu na to, aby věděli, že jsem to já.
ŘEVOFON
Země snů, pozor, pozor!
To jsem já, vaše mocná královna Bean.
Dočkáme se přivítání?
Pozor, hořící šípy.
Co to sakra je?
Elfo, míří ti přímo na čelo.
Posuň se víc k přednímu sklu, jen krapet.
Nebojte, tak vysoko určitě nedostřelí.
PŘISTÁVACÍ PLOCHA
- Opusťte loď! - Mám to v plánu.
Sjeďte do únikového modulu.
Bratře Zogu, postoupil jsi rychle z první do deváté úrovně.
A samozřejmě si ceníme štědrého peněžitého daru.
Ze staré stodoly je teď Zogovo centrum pozoruhodné pokory.
Peníze už pro mě tolik neznamenají.
Vzdal jsem se všeho kromě masturbace.
Té se vzdát nedá. Podívejte na Velkého Joa.
- A co ten druhý? - Porky? To je zas jiný příběh.
Toto je naše nejposvátnější místnost.
Poznáte to podle svíček.
Prosím, posaďte se.
Šoupněte se maličko.
Nyní sedíme v samotném středu známého světa.
Pardon, ještě tři centimetry. Tak.
- A nyní jste připraven. - Na co?
Méně ptaní, více důvěry.
Méně pocení, více koupání.
Méně řvaní, více lásky.
Méně koláčů, více zeleniny.
Méně hýkání, více hýčkání.
Méně zraňování, více pomoci.
Počkat, existuje konečný bod věčné moudrosti?
Nevím, hledejte znamení.
Óm.
Pane, to jsem zas já.
Oceňuju, že se snažíš, ale chtěl bych jen podotknout,
že to ty jsi ze mě udělal řvoucího pořeza s tlustýma prackama.
Tím už ale nejsem.
Nevím, kdo jsem,
ale kdybys mi mohl ukázat správnou cestu.
Fazole?
Jedna samotná fazole?
Počkat, fazole, to je „bean“ a je sama.
A moje Bean? Je taky sama.
Moje děti!
Bean! Derek! Mám ještě nějaké?
Ne, to je vše. No, Červenáček.
Proč se tu snažím zachránit sám sebe, když jsou oni v nebezpečí?
Smrti se nebojím, protože děti moje, pro vás bych nasadil krk!
Pořád mám hlad, ale musím jít.
Hej, Vymývači, měls pravdu.
Jsem teď osvícenější.
Zdravím, jsem Čes z blázince kousek odsud.
Utekl nám blázen, a já to nejsem.
Viděl jste toho muže?
HIHŇAL
Tady není.
Nemůžem se vrátit s prázdnou.
Máte pravdu, dr. Česi.
Co tamhleten?
Ty dolů, já níž.
Ne!
Dejte ty špinavý pracky pryč!
Pardon, měli jsme řízky.
Pomoc! Porky!
Kde jsi, Porky?
Porky, pomoc!
Přistaň tamhle.
Ne, tam.
Mlčte, já jsem královna vzducholodě.
- Nahoru! - Ne, dolů!
Rychleji!
- Neposlouchej ho. - Doleva.
Bean, vážně, prostě mě poslechni, ano?
Mám nalítáno přes 10 000 hodin na papírových dracích.
Možná vážně nabourám.
Odchod ze scény.
Přistaňte u jeskyně.
Zpomalit ji.
Pomalu.
Ještě tři metry doleva.
To je ono a teď…
Perfektní.
Schovej ho, honem.
Ano, pane královno vzducholodě.
Díky, že jsi mě nepráskl, Svatosti.
A taky že jsi mi ukázal správnou cestu.
Ano, jistě, vede tamtudy.
- Otřepanou frázi na závěr? - Ano.
Tisícimílová cesta začíná jedním nakopnutím.
Vipe! A ty, Vape! Co vy dva tady?
Co vyvádíte? Chystáte past na medvědy?
Jémináčku. Můj plášť…
a má koruna.
Pořád sedí.
Děkuju, přátelé.
Víte co? Sedejte.
A kudy do Země snů? Tudy?
Překlad titulků: Vixo