‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני סנאי עלוב.‬
‫תקשיבו לקול המעצבן הזה.‬
‫זה הסנאי מחלומותיי.‬
‫בדיוק כשחשבתי שאני מבין אותך.‬
‫האושר שבסרטים מצוירים.‬
‫אבל זה טירוף לשמו. שלדים לא יכולים לרקוד.‬
‫אלא אם…‬
‫אני מת על סרטים מצוירים.‬
‫זה כמו המציאות, אבל בשביל שוטים.‬
‫שקט. תיהנה מזה.‬
‫בין, צאי.‬
‫ואני מנחש ששמך הוא מוס? רוצים בירה?‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬ ‫-אולי בהמשך.‬
‫כן.‬ ‫-טוב, כן.‬
‫אבל ראשית, תגיד לי למה המעלית מהגיהינום‬
‫עולה ישירות למשרד שלך.‬
‫מה הקשר שלך לגיהינום, ואיפה הבירה?‬
‫שיקרתי. אין בירה.‬
‫- זימון - הפעל‬ ‫רובוטים משרתים -‬
‫שוב שיקרתי.‬
‫מובן שיש בירה, אבל אתם לא תקבלו.‬
‫ג'רי, פטיש.‬
‫הנורות האלה יקרות ונמכרות בנפרד.‬
‫תתחיל לדבר, אלווה.‬
‫אני רוצה שמות, תאריכים,‬ ‫שלוש בירות וקערת אגוזים.‬
‫- ארץ העוגים - בקרו בערמת הגולגולות‬ ‫מגדל הגולגולות לשעבר -‬
‫מפרקי האצבע שלי.‬
‫למה אנחנו מתגנבים?‬
‫המלכה רוצה את המניאק הקטן לעצמה.‬
‫אולי היא רעבה.‬
‫אסור לה לאכול אותי.‬
‫אני יצור חושב מלא תשוקה, עם תקוות וחלומות.‬
‫ולא סיימתי לכתוב את הרומן האפי שלי.‬
‫לגיבור קוראים אלפיס.‬
‫שתוק ותתחיל להזליף על עצמך רוטב.‬
‫זה בדיוק כמו פרק 32.‬
‫אני מצטער ממש, אבל אני אלרגי לתפוחים.‬
‫שם.‬
‫אגהק לכם כשאסיים.‬
‫הנה אתה.‬
‫נעלי האלפים תמיד מסגירות אותי.‬
‫דקירה!‬
‫בבקשה, חוסי עליי.‬
‫מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫עכשיו, תגיד לי מי אתה. קדימה.‬
‫מה?‬ ‫-תגיד את זה.‬
‫אני לא מבין.‬
‫היי. אני…‬
‫אני… מנסה להבין מה קורה.‬
‫אני יודעת שתגיד את זה.‬ ‫זה ממש על קצה הלשון שלך.‬
‫היי, אני…‬ ‫-אלפו?‬
‫היי, אני אלפו?‬
‫ואני אימא שלך.‬ ‫-מה?‬
‫ענקית כמוך? אין סיכוי.‬ ‫אז למה את רוצה לאכול אותי?‬
‫אני לא רוצה לאכול אותך.‬ ‫אני רוצה שאתה תאכל.‬
‫תראה, הבאתי את האוכל האהוב עליך.‬
‫אנשובי ברוטב חרדל.‬
‫אלוהים.‬
‫רק הפסיכולוג שלי, שליח הפיצה‬ ‫או אימא שלי ידעו את זה.‬
‫את באמת אימא שלי.‬
‫אבל חשבתי שאת מתה.‬
‫אני חשבתי שאתה מת‬ ‫עד שהחברה שלך אמרה את שמך.‬
‫כוונתך לבין?‬
‫אנחנו במערכת יחסים פתוחה.‬ ‫הסכמנו לצאת עם מינים אחרים.‬
‫עכשיו אתה הילד של אימא.‬
‫אבל צריך לשמור את זה בסוד.‬
‫אל תדאג.‬ ‫לא אתן לאף אחד לקחת אותך ממני שוב.‬
‫תני לי את זה.‬ ‫-ברוק, זה לא אלף רגיל.‬
‫מה הקטע שלך עם אלפים, גרוגדה?‬
‫הננס הקטן הזה הרג תשעה‬ ‫משומריי הכי אמיצים והכי פחות יעילים.‬
‫את מודעת לחוקים. נהרוג אותו עם שחר.‬
‫מה? לא!‬
‫לא!‬
‫- פרק 32:‬ ‫הטוב, הרע והמטומטם -‬
‫בין הייתה פה.‬
‫איזה כתב יד עלוב.‬
‫לפני שיהיו חבטות מיותרות, אני רוצה שתדעי‬
‫שאני מבין שטעיתי.‬
‫אני מת עלייך,‬ ‫אבל לא יכול להכריח אותך לאהוב אותי.‬
‫יפה, כי אני אפילו לא מחבבת אותך.‬
‫מה?‬
‫אה, כן.‬
‫מצחיק, בין.‬
‫כיסא מגניב, אבל אל תשחק אותה ביישן.‬
‫זו ההמצאה האחרונה שלי.‬
‫מרכבת התחת. רוצה לנסות?‬
‫תפסיק. מה אתה יודע על הגיהינום?‬
‫אנחנו שכנים, זה הכול.‬ ‫אתה לא בוחר את השכנים שלך.‬
‫כן, זה העניין.‬
‫חוץ מזה, הגיהינום מספק קיטור לסטימלנד.‬
‫כולם יודעים את זה. גאותרמיה וזה.‬
‫מה שאמרו במתקן בלונה פארק, זוכרת?‬
‫המתקן לא הזכיר את הגיהינום.‬
‫סטימלנד והגיהינום. יש בינינו עסקה.‬
‫אתה בטח לא מכיר את השטן.‬
‫בחור מקסים. אדיב באופן מפתיע.‬
‫איך הוא נראה?‬
‫פנים אדומות, קרניים קטנות,‬ ‫עצמות לחיים גבוהות, זקן תיש מחודד.‬
‫אתה סתם מביט בבקבוק הרוטב החריף.‬
‫מה צבע עיניו?‬ ‫-כדורי ים מסתובבים.‬
‫אז אתה כן מכיר אותו.‬
‫טוב, אבל שנייה. לא סוגרים עסקה עם השטן,‬
‫וממשיכים עם החיים כאילו…‬
‫ג'רי!‬
‫חשבתי שאנחנו שרים.‬
‫אולי אנשי סטימלנד הטובים ירצו לדעת‬
‫על העסקה שלך עם השטן, אה?‬
‫אומר לכולם שהחמדע שלך‬ ‫מופעל על ידי אש ודין הגיהינום.‬
‫ואני אספר לשטן מה אמרת על אימא שלו.‬
‫אבל לא אמרתי כלום.‬
‫בעצם אני אמרתי, אבל אגיד לו שאתה אמרת.‬
‫בין, אני לא טוב בקריאת סימנים חברתיים,‬
‫אבל את יפהפייה כשאת כועסת.‬
‫תחזיק אותי, ג'רי.‬
‫תחזיק אותי, ג'רי!‬ ‫-אני מחזיק אותך.‬
‫אל תיתן לי להכות אותו.‬
‫היא תכה אותך!‬ ‫-תיזהר.‬
‫אל תתקוף אותנו!‬
‫טוב, תירגעי, בין. גם אמירה שגויה.‬
‫אני רוצה לזכות שוב באמון שלך‬ ‫ולא לחטוף מכות.‬
‫כדי להראות לך שכוונותיי טהורות…‬
‫כן, תאווה טהורה, חתיכת סוטה.‬ ‫-תאווה?‬
‫בין, תביטי בי.‬
‫עכשיו חצות ואני לבד, צופה בסרטים מצוירים‬
‫ואוכל מטבל שעועית מפחית.‬
‫את יכולה לבטוח בי.‬
‫אוכיח לך את זה עכשיו. אקח אותך הביתה.‬
‫- ספינת אוויר -‬
‫ספינת האוויר הגדולה מכולן בסטימלנד.‬
‫היה לי דחף בלתי מוסבר לבנות אותה.‬
‫אני קורא לה "המפצה".‬
‫אל דרימלנד יוצאים!‬
‫ולאורך הדרך, בין, תראי משהו‬
‫שיוכיח שמדע בשילוב קסמים‬
‫ייקח אותנו מעבר לחלומותינו הפרועים ביותר.‬
‫ג'רי!‬ ‫-הוא דיבר יותר מדי.‬
‫בוא נתחפף.‬
‫היית חושב שאלווה ימציא מעקות.‬
‫תראי את כל הג'וקים האלה.‬
‫- הרגתי 9 עוגים - חה חה - אלפו -‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫אני מנסה לישון לפני שיהרגו אותי בבוקר.‬
‫אל תגיד לי מה לעשות.‬
‫שקט, טמבל!‬
‫אבוש, אתה מציל אותי?‬
‫כבר לא, טמבל פטפטן.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אתה אפילו לא יודע מתי לטמטם ומתי לנמנם.‬
‫אבוש, איך מצאת אותי?‬ ‫מה אתה עושה פה? אל תכה אותי.‬
‫יש לי סיפור לעניין בשבילך.‬
‫אז תביא שרפרף, ילד.‬ ‫-אין פה שרפרפים.‬
‫הלוואי שהיה לי. הייתי מחטיף לך איתו בראש.‬
‫מסתבר שאני הסיבה האמיתית‬ ‫לכך שאתה פה. תבין…‬
‫לא, אני יודע. ויש לי המון שאלות.‬
‫למשל - למה אתה מדבר ככה?‬
‫סתום!‬
‫הכול התחיל מזמן, לפני שאתה קטעת את כולם.‬
‫אז מעולם לא.‬
‫אתה בטוח שאין לך שרפרף?‬
‫הייתי איש מכירות נודד‬ ‫של חברת ממתקי אלפווד.‬
‫- ממתקי אלפווד בע"מ -‬
‫עזבתי את אלפווד עם החבר הכי טוב שלי,‬
‫כלב ענק ושמו נבחני.‬
‫הצלחתי למכור הכול לכולם, בכל מקום ובכל עת.‬
‫בכל מקרה, שימחתי המון אנשים,‬
‫וגרמתי להרבה יותר להשמין.‬
‫פגשתי כל מיני דמויות מעניינות.‬
‫וואו!‬
‫יום טוב, זר.‬
‫אני גרטל.‬ ‫-ואני הנזל, יצור.‬
‫שלום, ילדים שמנים. הוריכם בבית?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫אכלנו אותם.‬
‫נשמע ששני השמנמנים‬ ‫הרוויחו את הקינוח שלהם ביושר.‬
‫נראה שהיו שם כמה נשים בודדות‬
‫שרצו משהו משמעותי יותר מממתקים.‬
‫ואני לא מדבר על עוגיות שטוחות,‬
‫אלא אם אתה מדבר על זה שהן השטיחו אותי.‬
‫כן, הבנתי.‬
‫אפשר בבקשה להרחיק את הסיפור‬ ‫מהתחום הלא נעים הזה‬
‫ולחזור אליי, בבקשה, אבוש?‬
‫הייתה בחורה אחת שהייתה משכמה ומעלה,‬
‫ולא רק כי הייתה גבוהה באופן מפחיד.‬
‫פעם חלמת לקיים יחסים עם עץ סקויה אדיר?‬
‫היא הייתה נסיכה.‬
‫שנינו אוהבים נסיכות גדולות, אה, אלפו?‬
‫כן, אבוש. תמשיך לדבר.‬
‫עכשיו, איפה הייתי?‬
‫אה, כן.‬
‫אבוש!‬
‫בכל מקרה, נפגשנו על גבול ארץ העוגים.‬
‫אני נהגתי בעגלת הממתקים שלי,‬
‫היא בדיוק חזרה מקניות.‬
‫זאת הייתה אהבה ממבט ראשון…‬
‫אצל אחד מאיתנו.‬
‫אבל אנחנו, האלפים, לא מוותרים.‬
‫חוץ מוותרני. זה כל מה שאי פעם עשה!‬
‫אבל דקרני תפס אותו. כמו שצריך.‬
‫אבוש…‬ ‫-אבל כפי שאמרתי…‬
‫אני ונבחני חיכינו בכל יום עם ממתק אחר.‬
‫אבל לא הצלחנו.‬
‫ואז עליתי על זה.‬
‫לא אני אשם אלא הממתקים.‬
‫עוגים לא אוהבים ממתקים.‬
‫אז יצרתי טעם מיוחד, רק בשבילה.‬
‫זה היה חמוץ.‬ ‫מספיק כדי לגרום לשפתיים להתכווץ.‬
‫וכיווצנו שפתיים יחד.‬
‫הו, גרוגדה!‬
‫הו, אבוש הצעיר!‬
‫מאותו יום והלאה, הייתי איש הממתקים שלה.‬
‫שמרנו את זה בשקט בשל התנגדות הוריה.‬
‫הסתבר שגם החבר המכוער תחת שלה התנגד.‬
‫טוב, אדוני, לא תנחש מה קרה אז.‬
‫הו, כן!‬
‫בבקשה, תריץ קדימה.‬
‫מה אתה, מתחסד? אתה לא אוהב לחשוב על…‬
‫אלוהים.‬
‫אבוש.‬
‫נו, מה יצא?‬
‫קו כחול.‬ ‫-אלוהים אדירים!‬
‫או שאת בהיריון, או שהממתק רקוב.‬
‫ידענו שאין לנו עתיד בארץ העוגים מלבד מוות.‬
‫אז חיכינו עד רדת הליל.‬
‫ואז נתתי את האות.‬
‫- סטימלנד - דנקמייר - קרמורה‬ ‫שיעמומוויל - עירעירום -‬
‫- אוקסנרד - דרימלנד -‬
‫תראו אותו זז.‬
‫אני שמח שזה לא אני.‬
‫לא יכולתי להביא את גרוגדה לאלפווד,‬
‫ובהחלט לא יכולנו לחזור לארץ העוגים.‬
‫אז הקמנו בית מאושר עם הזבובים‬
‫והיתושים והעקרבים בג'ונגל.‬
‫הסתתרנו בעצים מפני היצורים האכזריים מכולם.‬
‫גמדים!‬
‫היא הייתה אהבת חיי.‬
‫גרמה לי לעוף גבוה.‬
‫בתוך זמן קצר, אתה הגעת.‬
‫תראה אותו, אבוש.‬
‫כן, אוהב אותו למרות זאת.‬
‫- זהירות פעוט -‬
‫היית חתיכת שובב.‬
‫תמיד הסתבכת כמו אבא שלך.‬
‫תראה אותי, אבא אלפו.‬
‫זה נחמד, ילד, אבל שמי אבוש.‬
‫אם תקרא לי אבא אלפו שוב, אפליק לך בטוסיק.‬
‫בכל פעם שאמרתי את זה, סתמת את הפה יפה.‬
‫- אימוש, אלפו, אבוש -‬
‫רציתי לקרוא לך שובבון או נועזון‬ ‫או פליקון או מסריחון,‬
‫אבל אימא שלך סירבה.‬
‫היא רצתה שתתגאה בחלק האלף שבך.‬
‫קדימה, תגיד לי מי אתה.‬
‫היי, אני אלפו.‬
‫היי, אלפו.‬
‫תגיד את זה שוב.‬
‫היי, אני אלפו.‬ ‫-שוב.‬
‫די.‬
‫די כבר!‬
‫"אלפו, תינוקי, שן בבטחה בביתנו‬
‫תחלום על קרבות גדולים‬ ‫ועל גמדים רצחניים‬
‫החיים מפחידים‬ ‫החיים לא הוגנים‬
‫כשתרגיש בודד‬ ‫אימא תעזור לך להתמודד"‬
‫וואו, אני מתחיל למצוא היגיון בקיומי.‬
‫לא מבחינתי.‬
‫תמיד היית בעולם משלך, שאלוהים יברך אותך.‬
‫אפילו באותו יום גורלי.‬
‫היי! זה החיתול שלי, חתיכת גנב!‬
‫זה נראה חסר תקווה, אבל מעולם לא התייאשת.‬
‫קח את אלפו ותתחבא. ניפגש בבית העץ.‬
‫הו, בני.‬
‫אני עומד לומר לך את הדבר‬ ‫הכי קשה שנאלצתי לומר מימיי.‬
‫"אני אוהב אותך"?‬ ‫-ממש לא!‬
‫אני צריך לשמור משהו לערש דווי.‬
‫זה בנוגע למה שקרה לאימא שלך.‬
‫מה?‬
‫אימך הייתה לוחמת גדולה וחזקה.‬
‫למרבה הצער, היא גם הייתה מטרה גדולה וחזקה.‬
‫לא!‬ ‫-שקט!‬
‫שלא אפליק לך בטוסיק.‬
‫אימא!‬
‫הם עלו עלינו, הגמדים.‬ ‫-בגללי.‬
‫ברור שבגללך!‬
‫אני לא יודע איפה למדת לדבר כל כך הרבה.‬
‫עכשיו, כפי שאמרתי…‬
‫תעיפו משם ת'אצבעות, בני זונות!‬
‫בני זונות!‬
‫אבא אלפו!‬
‫הקופים הבוערים בסדר?‬
‫ביתנו נהרס,‬
‫אז החזרתי אותך לאלפווד,‬ ‫המקום הבטוח היחיד שהכרתי.‬
‫ומנוחתה עדן,‬ ‫זאת הייתה הפעם האחרונה שראיתי את אמך.‬
‫עד עכשיו.‬
‫גרוגדה?‬ ‫-אבוש.‬
‫חשבתי שיום זה לא יגיע לעולם.‬
‫חשבתי שאת מתה. הגמדים הרגו אותך.‬
‫ראיתי את זה… הדם. חץ בוער בלב שלך.‬
‫אבוש, אתה זה שהציל אותי.‬ ‫-באמת?‬
‫הכול היה נהדר. אפילו כייפתי קצת.‬
‫החץ לא פגע בלבי.‬
‫הוא פגע בקופסת הממתקים.‬
‫וזה לא היה דם.‬
‫זה היה סירופ דובדבן חמוץ.‬
‫רצתי בשיא המהירות.‬
‫אבוש? אלפו הקטן? נבחני?‬
‫זה לא יכול להיות!‬
‫אלפו! אבוש!‬
‫הקופים.‬
‫ניקיתי מעצמי את אבק הדרכים,‬ ‫חזרתי אל חיי הישנים בארץ העוגים,‬
‫והתחתנתי עם ברוק.‬
‫אבל לא עבר יום שבו לא חשבתי‬ ‫על בחורי הג'ונגל הקטנים שלי.‬
‫לא הפסקתי לחלום על הרגע הזה.‬
‫וכעת משאתם פה, אימא ואבא…‬
‫וואו.‬
‫מוזר כל כך לומר את זה.‬
‫אימא. אבא.‬
‫אימא…‬
‫אבא…‬
‫אימא…‬
‫אבא…‬
‫זה מתחיל להיות יום שני די טוב.‬
‫הגיע הזמן למות.‬
‫תפוס את האלף!‬ ‫-עצור, ברוק.‬
‫הוא לא סתם אלף.‬
‫הוא בני ונצר לשושלת המלכות.‬
‫אסור לך להרוג את יורש העצר.‬
‫אבל מה איתי, אימא?‬
‫אני בנך. אני הבא בתור להיות מלך.‬
‫אלוהים. ג'וניור!‬
‫אתה אחי!‬
‫אני מכיר האלף הזה. אני מאתגר.‬
‫אנחנו נלחמים עד המוות.‬
‫לא, ג'וניור, מתוק.‬
‫את אולי המלכה, אבל הוצג אתגר.‬
‫אתה רוצה שאילחם באחי?‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫שטויות במיץ.‬
‫זאת הבקשה לסעודה האחרונה שלי.‬
‫ממש קשה לצאת לדייטים כשאת שדה.‬
‫כל הטובים רדופים, אל-מתים,‬
‫או בורחים כשאני פותחת את הפה.‬
‫אבל היה אחד עם פוטנציאל אמיתי.‬
‫שמו היה פורקי והוא היה נאה כל כך.‬
‫אבל הוא אף פעם לא דיבר על רגשותיו‬ ‫או דיבר בכלל.‬
‫היי, לוצי?‬
‫זאת אני, סטייסיאן לבלאט.‬
‫יצאנו לדייט במערת הגואנו, זוכר?‬
‫אתה נראה שונה איכשהו.‬
‫אני יודעת מה. קיבלת כנפיים!‬
‫אתה עדיין משמיע את הקול החמוד ההוא?‬
‫זה הקול.‬
‫תביט בלהקת הציפורים המרשימה הזאת.‬
‫נכון שהטבע יפה?‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫רגע! תפסיקי! זה הגוף שלי!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫הוא שופע חיים.‬
‫אני אטפל בנשמה. תפוס את הראש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫וואו, באמת יש לי תחת יפה.‬
‫לא רע.‬
‫ברוך שובך, חבר.‬
‫סליחה. אתקן את זה.‬
‫לא. ג'רי, תניח את הפטיש.‬
‫אני בסדר. באמת.‬
‫שמאלה משחרר, ימינה מהדק.‬
‫- היום (כמו כל יום)‬ ‫קרב עד המוות -‬
‫אימא, את חייבת לעזור לי.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬ ‫זה כל מה שאני יכולה לעשות.‬
‫כלי הנשק שלך מהג'ונגל.‬
‫פגיוני הצעצוע שלי.‬
‫מה אני, בן שלוש? אלוהים אדירים.‬
‫מה? לא, אני מת עליהם. הם נהדרים. תודה.‬
‫תודה רבה. תודה. כן, אשים אותם בכוננית שלי‬
‫לדברים שאני לא צריך או מביט בהם.‬
‫היי, בן, אם זה מנחם,‬
‫יש לי מושב מדהים!‬
‫יאמי, תכה בגונג.‬
‫בחייך, ג'וניור. אתה חובט כמו גמד.‬
‫אנחנו לא אמורים לריב.‬
‫אנחנו אחים.‬ ‫-אחים תמיד רבים.‬
‫זה קטע עתיק יומין.‬
‫אבל לא עד המוות.‬
‫אתה דוקר לי עין עם סכין.‬
‫הורס קריירת אומנות.‬
‫העתקת מאחרים, ג'וניור.‬
‫תהרוג אותו!‬
‫אני מנסה, אבא!‬
‫תפסיק לצעוק עליי!‬
‫קדימה, ג'וניור, תזכה באהבתי.‬
‫מה?‬
‫כל הכבוד.‬
‫תמיד ידעתי שתיכשל, אבל הראית לי מה זה.‬
‫הקרב הסתיים. אף אחד לא צריך למות.‬
‫בטח שכן. אלה הכללים.‬
‫אבל הוא הבן שלך.‬
‫כבר לא. הוא אכזבה אחת גדולה.‬
‫תהרוג אותו כבר.‬
‫בבקשה לא לדקור בפנים.‬
‫אני לא רוצה לפגוע בך, ג'וניור.‬
‫אני רוצה לעזור לך. אתה בן משפחה.‬
‫זה בני הרכרוכי.‬
‫תחזיר אותו!‬
‫והאח הגדול מגן על אחיו הקטן,‬
‫גם אם הוא גדול בהרבה.‬
‫מהר, ג'וניור. נצל את החמלה שלו.‬
‫הרוג את האלף עכשיו!‬
‫לא. אלפו צודק.‬
‫אני לא הורג אף אחד.‬
‫זורק נשק מפה.‬
‫מה? מי אני הורג?‬
‫אל תדאג. סתם איזה מניאק.‬
‫את אבא, נכון?‬
‫מאושר אני עכשיו.‬
‫לרדוף אח עדיף על להרוג אח.‬
‫אקל עליך.‬
‫הפלצתי.‬
‫נראה שהבנים מכייפים באופן בריא.‬
‫מה דעתך שאת ואני נעשה את ההפך?‬
‫זה משהו שלא רואים בכל יום.‬
‫אלף זקן ומקומט שדופק עוגית.‬
‫אלף? איפה?‬
‫אלפו, אנחנו נציל אותך!‬
‫אלפו!‬
‫אני לא זז, טמבל.‬
‫אלפו!‬
‫ילד, לאן אתה הולך?‬
‫היי, אבוש. נסתובב ואז נאסוף אותך.‬
‫לא, זה בסדר, ילדונת.‬
‫טוב לי פה.‬
‫מה קורה?‬
‫סתם חברים של אלפו. הוא יהיה בסדר.‬
‫זה ממתק חמוץ, בדיוק כפי שאת אוהבת.‬
‫בן שני עשורים.‬
‫הם דבוקים יחד כגוש, בדיוק כמו שנינו.‬
‫אלפו!‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬