EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
FATTIGKYRKOGÅRD TOMT FÖR FRAMTIDA HEMSÖKT KONTORSHUS
HÄR VILAR ÄSCH, VEM BRYR SIG.
Hjälp!
Varför hör ingen mig?
Jag är ju mest högljudd i Drömlandet.
Jag vet att du är där! Jag hör dig smyga omkring där uppe!
Det är kört. Jag är fast.
Varför drack jag fyra liter vatten innan jag kröp ner i kistan?
Och fyra liter till i kistan?
Och jag är törstig än!
Pendergast, du var mitt enda hopp. Nu är du död och en gast på riktigt.
Vänta lite. Turbish och Mertz vet om planen. De räddar mig.
Du, Mertz, har vi glömt bort nånting?
Skulle vi inte möta nån just nu?
HAR DEN ÄRAN MERTZ MAMMA
Inte nu igen.
Deprimerande födelsedag idag Deprimerande födelsedag idag
Jag borde veta bättre än att lita på de klantarna.
Jag måste fly på egen hand.
Tur att jag tog med en räkna ut-cigarr.
Jag räknade just ut att det här var en dålig idé.
Det är tyst. De kanske har försonats.
Lyssnar vi på samma dörr?
Spring!
Mamma inte bara manipulerar hjärnor, hon äter dem.
Bönan, att springa undan från mamma känns så uttjatat.
Alfo är mer mor för mig än du!
Det här förstör många fantasier, men skapar också många nya.
De kommer inte åt oss. Vi kan vila ett tag.
Hör ni, glosögon, vad sägs om det här?
Vad i…
Förlåt.
Ditt ansikte, förlåt.
Minns nån hur vi tar oss ur det här?
Du hittade fängelsehålan.
Det är synd att det måste sluta så här.
-Jag älskar dig verkligen. -Så frige mig.
Inte så mycket.
Att låtsas bry mig om dina känslor var uttröttande.
Och jag måste inte längre kalla dig "älskling".
Bra. Kan du även sluta säga "raring", "vännen" och "besvikelse"?
-Som du vill, fetröv. -Plattröv!
-Alfhånglare! -Skallsugare!
-Ödesförnekare! -Profethäxa!
Ekorransikte!
Jag har i alla fall inte smal midja och långa ben!
Ja, häng med axlarna, du.
Släpp ut mig, nån!
Jag är för ung att begravas i en kista och för gammal att ta mig ut själv.
Lugna ner dig, Zog. Du ska inte dö genast.
Du ska bara ligga i den här lilla lådan för evigt
och inte kunna andas, röra dig eller klia dig.
Nu börjar det klia! Åh nej, på sämsta tänkbara ställe!
Det här måste vara typ fjärde gången vi är fängslade mot vår vilja.
Femte, om man räknar Alfos xylofonuppspelning.
-Vilken lång kväll det var. -Hörru.
Det är nån här. Bönan, gör det du är bäst på.
Ta ut ditt mammakomplex på nån annan.
Det är bara Lämno.
"Bara Lämno"? Det här är Lämno, som i: "Tala inte mer om Lämno, Talo."
Jag känner inte Talo.
Lämno, den fruktade piraten Lämno! Han klådde ju upp mig.
Visst, ja.
Så, Lämno, varför är du här?
En lång historia, men eftersom ni aldrig kommer härifrån, sätt er och lyssna.
Tur att vi hittade den där Zog-kopian.
När vi vet att den riktiga är död, kan vi börja med fas två.
Det här är en ond komplott som bara blir bättre.
Bara inte pojken kommer med näsvisa frågor.
Vad betyder "näsvis"?
Derek, jag såg dig inte.
För att jag smög på mina små kattfötter. De är gjorda av fötterna av sexton katter.
Får jag träffa min far? Jag tog med lite soppa för att muntra upp hans själ.
Själar är menade för förtappelse, inte soppa! Men gå in du.
Men gå inte för nära. Döden är smittsam.
Fötter av sexton katter.
Far, jag tog med din favoriträtt, mat!
Jag ställer den här vid sängen. Jag älskar dig, far.
Vi har verkligen narrat honom.
Att narra narraktiga narrar är tillfredsställande.
Här är vi nu, min pojke. Gå in, bara.
In med dig, för tusan. Trygg och sund.
Om nåt händer dig, står riket utan härskare. Och det vill vi väl inte?
Men då kan man skapa en socialistisk utopi…
Oj, du yrar redan.
-Bäst att gå och lägga sig. -Jag är inte trött. Vill du leka med mig?
Du kan bli min nya vän, för pappa är så sjuk att han har fått betar.
Då har jag två vänner. Mig inräknad.
Jag måste verkligen gå. Det är Mertz mammas födelsedag.
Imponerande. Att fängsla en kung i hans rum som en simpel brottsling.
Så uppfriskande fegt.
Jag förtjänar inte dina lovord.
Derek älskar att vara på sitt rum. Han brukar faktiskt låsa in sig.
Jag är Sovrumspojken!
Tråkigt.
Där satt jag och skötte mig själv
och rotade igenom deras skatter, när trøggarna tog mig.
De försökte få mig att tala, jag försökte få dem att blinka.
Vi misslyckades båda. Sen låste de in mig här.
Varför då? Du är lika ynklig och irriterande som de.
Det var den stora damen med vitt hår. Hon som liknar henne.
De gör allt hon befaller, som om hon var nån sinnlig gudinna.
Jag förstår dem. Det där är en snygg dam jag inte skulle lämn-o.
Okej, jag fattar. Jag har en snygg mamma. Tänker du torka dreglet och hjälpa mig?
Om du behöver hjälp, borde du hitta Hjälpo.
Nej, han dog i försöket att hjälpa mig.
Jag klarar inte det här länge till. Jag kommer att dö.
Fördelen är att jag får träffa alla mina döda släktingar.
Vänta! Jag dödade ju de flesta av dem. Åh nej!
Hjälp oss, nån! Hjälp oss!
Luci!
-Sluta väsnas. Annars sticker jag dig. -Fängelset har förändrat dig.
Ska jag irritera dig ännu mer? Jag kommer igenom gallret.
Aj, min näsa!
Du har besök, grabben.
Jämrar.
Men hej, Alfo!
Trixy. Vad vill du? Ser du inte att jag är upptagen?
Jag tog med nåt som hjälper dig att fly. Det är inuti tårtan, dummer.
Fort. Gräv genom glasyren.
Vad tusan är det här?
JAG SKA SLUKA DIG
Jag. Naken.
Det skulle ju hjälpa mig att fly, sa du.
I fantasin, menar jag.
Jaha, nej tack.
Jag skiter i det här.
Släpp mig, polarn.
-Luci! -Jag kommer.
Hallå! Sluta!
Alfo, slå på hans njurar. Alfo! Spotta ut glasyren och kom hit.
Ursäkta.
Du är ju galen i tårta. Det är inte ens nån god tårta.
Sluta!
Bönan är död. Pappa kommer att dö.
Och nya mamma och nya pappa "behöver en paus" från mig,
för jag är "extremt jobbig".
Det finns bara en sak att göra.
Gömma mig under sängen.
Vänta, vad är det här?
"Min pojke, en dag kanske den här boken hjälper dig som den hjälpte mig,
när jag var en rädd liten pojke och gömde mig under sängen…"
"…precis som du troligen gör nu. Kram, pappsen."
Han stavade det "pappsen".
"Kungliga Loggen.
Från Agøgg till Zog.
Den hemliga historien om Drömlandets kungar."
"Agøgg, Drömlandets första kung.
Han använde sina motstående tummar till att bryta sina motståndares tummar."
"Bøg den Paranoide. Dog ensam, omgiven av fiender."
"Crøg den Iögonfallande."
Varför är en del bortriven? "Förbannad"? Åh nej.
Derek? Vad har du där?
Snusk?
Okej, Lämno. Det här är en rymning. Vi pysar.
Nej, jag kan inte. Och det uttalas visst "pyser".
-Men du kan inte stanna här. -Visst kan han. Kom nu.
Menar du allvar? Pysar, pyser, vem bryr sig?
Nej, jag måste stanna här och fortsätta mitt hemliga underjordiska uppdrag,
att söka efter alfernas förlorade kungarike…
Vänta. De gick innan jag hann berätta färdigt.
Så det är så det känns.
Herregud.
Jag försjunker i galenskap,
galenskap.
Jag har jämt velat gå vilse i en labyrint. Som ett pussel man löser med fötterna.
Vad är det för ljus? Det är en utväg ur… det här idiotiska samtalet.
Vem låter lava ligga och skräpa?
LAVALAGER
Det är meningslöst. Vi är fast. Varför är mamma så fixerad vid mig?
Hon retar verkligen upp mig.
Jag vill bara kunna klämma åt, sticka ner och underkuva folk.
Känns det igen, Alfo?
Få se. Vitt hår, sött ansikte, envis, våldsbenägen.
Nej, det känns inte igen alls.
Okej, dumskallar. Jag medger det.
Dagmar och jag är en liten aning lika.
-Vänta, det är svaret! -Slå mig inte.
Jag vet hur vi kan ta oss härifrån. Följ mig.
Hon är så bossig.
Vad glor du på? Börja gå! Sätt fart!
Hjälp.
Hon sover. Vi måste vara tysta.
Äntligen.
Jag är redo för min kvällsmassage, Smeko.
Kom hit.
Du vet att jag inte gillar att vänta. Men du vet vad jag gillar.
Ja.
-Fortsätt. -Hallå!
Smeko, sluta flåsa.
Herregud.
Det här är slutet. Luften tar slut.
Jag kommer att dö på riktigt.
Jag ligger åtminstone i en kista.
Farväl, Bönan. Farväl, Derek.
Jag älskar er båda.
Farväl, Vip…
Vap, vi ses i helvetet.
Farväl, Drömlandet. Förlåt att jag var så högljudd.
Förlåt att jag aldrig dejtade en människa.
Mest av allt… önskar jag att jag hade varit en bättre kung. Jag…
Jag är död. Jag är död, och i helvetet. Jag är i helvetet!
Jag har inte beställt nån kung.
Derek har hittat en särskild bok
där det står att hans familj är "förbannad".
Böcker ljuger jämt.
Om jag trodde på det här skulle jag vara en darrande, envis massa.
På tal om massa, det är dags för mässa. Stick nu!
Gå och vänta på din kyrktron som en snäll liten härskare.
Kungarnas hemliga bok.
Nån har rivit ut sidorna. Tror du…
Om nån konspirerar utan oss, blir jag verkligen sur.
Vad det går fort i helvetet!
Och gör ont.
Använd fötterna nu.
Släpp loss, baby! Släpp loss!
Ja!
Nu kan du sluta.
Tack, Alfo.
Ska inte stövlar vara böjliga i knäna? Det här går aldrig!
Alfo borde fått göra det. Han har spelat Dagmar.
Du! Hör på. Bedrägeri måste utföras med självsäkerhet.
Du klarar det. Jag såg dig marschera in i helvetet.
Och tuffingen Bönan är den Bönan jag vill se nu.
Du har rätt! Jag är tuff!
Säg nåt.
Hej, läget?
Nej, som Dagmar, dumskalle!
Okej. Hej… Vänta.
Hej, raringar. Hur står det till med er?
Kan du inte bättre än det där?
Jag bara gled omkring
och tänkte ut nåt djävulskap att hitta på.
Men det är hemskt dystert här nere.
Vet ni vad som skulle vara roligt?
Att gå upp till markytan och göra nåt ont där uppe.
Men jag minns inte vägen till trappan
eller stegen eller vad vi vanligen använder för att komma dit.
Jag borde inte vara glömsk, med tanke på hur många hjärnor jag äter.
Avsluta nu.
Så kan nån av er vara så snäll och visa mig vägen upp?
Ska bli, Ers Höghet.
Det funkar. Jag kanske är lik min mor ändå.
Tack, smörare.
Var ska du komma ifrån? Jag känner inte igen uttalet.
Kom, så går vi.
Vänta, vi kan inte gå utan Alfo.
Var är nu den där gröna lilla rackarn?
Här är han.
Bönan, jag gillar din nya look.
Hon är en bedragare. Jag är den riktiga Dagmar.
Hon ljuger.
Självklart är jag den riktiga Dagmar, idioter!
-Jag låter inte så där. -Jag låter inte så där.
-Gör jag? -Gör jag?
-Vilken usel imitation. -Det är du som är usel.
-Hur vågar du, Bönan? -Hur vågar du?
-Nej, du är Bönan. -Bönan? Jag är Dagmar.
Du är Bönan.
-Bönan är usel. -Bönan är usel.
Inget smink kan dölja dina fräknar, raring, så…
Du har fortfarande hjärngegga i mungipan.
-Löjlig dialekt. -Du är Bönan.
Jag är jätteförvirrad.
Du är en besvikelse som dotter.
Jaså. Men jag är din mor och måste älska dig.
Men jag gillar inte dig, raring.
När du var barn ville jag förgifta din far,
men jag borde ha förgiftat dig i stället, för du bara förstör allting.
Jag ville aldrig ha barn.
Jag födde dig bara för att uppfylla en profetia, och nu är jag svartsjuk,
manipulativ och eländig, för du gör inte som jag säger!
Jag kan i alla fall avsluta saker, till skillnad från min dotter
som aldrig har avslutat nåt i livet utom ett stop öl.
-Är det här konstruktivt? -De är bara gemena.
Om jag inte var den äkta Dagmar, skulle jag säga det här?
Jag har aldrig älskat dig.
Jag…
Saken är klar. Hon är den äkta Dagmar. Grip bedragaren.
Dagmar? Vad gör du i helvetet? Och en Dagmar till, samma fråga.
-Pappa? -"Pappa"?
Hur kom du hit ner?
Sa jag "pappa"? Jag menade "make".
Snyggt.
Du är inte Bönan utan en demon som sänts för att plåga mig,
men så har jag alltid tänkt om dig, så du är okej för mig, demon.
Vet du vad? Jag tänker kalla dig Bönemon.
Det har varit en lång dag.
Kunde jag inte ha fått en normal förälder? Pappa, är du oskadd?
Försvinn. Jag sa ju att jag är den äkta Dagmar.
För min dotter till fängelsehålan.
Och kasta hennes två vänner i lavagropen. I den djupa änden.
Alltså! Du har då inte blivit mildare med åren.
Nej!
Vad de flämtar.
Titta, symbolen.
Inte där, utan här.
Symbolen!
Det betyder att flickan, alfen och demonen är våra räddare.
-Välkomna, räddare. -Räddare?
Vänta lite. Hon påstod ju att hon var vår räddare.
Och den sexiga bedragaren?
Oviktigt. Få henne att försvinna för alltid.
-Bind henne. -Ja.
Bort med era äckliga labbar.
Bönan, gör inte så här mot mig.
Mamma, jag älskade dig förr, men det fanns bara i huvudet.
Och i hjärtat. Och nu är båda tomma.
Jag går aldrig på nåt av dina trick igen.
Ge mig åtminstone min krona. Den klär dig ändå inte.
Okej, jag kröner dig till Lögnens drottning.
Hon lurade mig igen.
Hon är suverän på att överge dig.
Visa oss vägen ut, raringar. Jag menar, få oss ut härifrån.
Ska bli, polarn.
Kom, pappa. Vi går.
Den här vägen.
Jag klättrar inte upp dit igen!
Sluta!
Alfo! Innan du går, jag har aldrig haft stegsex förut.
Beklagar, jag har inte 30 sekunder.
Ärkedruidinnan, vi har problem.
Såna här visar bara problem.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson