‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫ברוכים הבאים, חברים.‬
‫הם עדיין פה.‬
‫מה, אין חיבוק?‬
‫אני מחכה.‬
‫בחייך, בין. מי מסרב לחיבוק מפחיד מאימא?‬
‫סתום, לוצי.‬
‫בין! התגעגעתי אלייך!‬
‫לא אתגעגע אלייך, אימא.‬
‫זאת האימא שאת תמיד מדברת עליה?‬
‫היא לא כלבה מכוערת ורעה.‬ ‫אבל היא זנותית יותר מכפי שדמיינתי.‬
‫היי, אלפו. בפעם האחרונה שראיתי אותך,‬ ‫היית הרבה יותר מת.‬
‫אסור שיהיה לנו חור הירח הזה.‬
‫ירח.‬
‫-דממה!‬
‫צוות אטימה שש, אטמו את החור!‬
‫אטיים מדי.‬
‫מה את עושה פה, אימא?‬ ‫למה את לא יכולה להניח לי לנפשי?‬
‫חייך איומים כל כך‬ ‫שעלייך להמשיך להרוס את חיי?‬
‫בדיוק הצלתי אותך.‬
‫את רוצה שאענה לשאלות האחרות,‬
‫או שרק רצית להוציא קיטור?‬
‫שכחי מזה. אני רק רוצה לצאת מפה.‬
‫דבר לא מחזיק אותך פה.‬
‫רק אנשי החפרפרת הקטנים והמשונים שלך.‬
‫אנחנו לא אנשי חפרפרת קטנים ומשונים‬ ‫אלא טרוגים יפים עם עיניים בולטות.‬
‫טרוגים, בתוך ה"או" יש לוכסן.‬
‫אלה הם אנשי חפרפרת.‬
‫מה נשמע?‬
‫מ'ניינים, לטקה?‬
‫שחררו אותה. את מוזמנת לעזוב בכל עת.‬
‫עכשיו. נעזוב עכשיו.‬
‫זכרי, יקירתי, אם תראי את פרצופך בדרימלנד,‬
‫הם יהרגו אותך.‬
‫ולעולם לא תמצאי את דרכך החוצה ללא עזרתי.‬
‫סליחה על ההד.‬
‫אני יודעת שהוא מפחיד.‬
‫ברוכים השבים, חברים.‬
‫זה כי קראת לי "לטקה".‬
‫- פרק 21‬ ‫געגועים אל הבית ממעמקי האדמה -‬
‫מי תואשם עכשיו בכישוף, אבא?‬
‫השכנה עם הצ'יוואווה הקטן.‬
‫זה שלא מפסיק לנבוח?‬ ‫-בדיוק, בן.‬
‫מפגן יפהפה, הוד מלכותך.‬ ‫היית מופת של ברבריות מלכותית.‬
‫תקבל הלילה שני כדורי גלידה מומסת.‬
‫אני לא מאמין שהרגתי את אחותי הגדולה.‬
‫הוא לא נסער כך‬ ‫מאז ששרפנו את ליצן יום ההולדת שלו.‬
‫קשה להיות מלך. אני צריך עצה.‬ ‫-אנחנו היועצים שלך.‬
‫לא, אני רוצה לדבר עם אבי.‬ ‫-לא מומלץ.‬
‫היי, מה דרק עושה שם למטה עם אודבל?‬
‫והארכידרואידית? והכתר שלי? משהו קורה.‬
‫בדיוק כמו אחת ועוד אחת, זה חסר היגיון.‬
‫הפצע שלי.‬
‫תיישב ויכוח, פנדרגסט.‬
‫אני בעד שנרצח את זוג עכשיו,‬
‫אבל אודבל חושב שהוא תכף ימות בכוחות עצמו.‬
‫אתה מנוול צמא דם. מה אתה אומר?‬
‫אני לא אדם של החלטות אלא מעשים.‬
‫ופודינג. אני מכין פודינג מעולה.‬
‫בואו נראה מה מצבו.‬
‫אני גוסס פה.‬
‫הגוש המלכותי עדיין חי.‬
‫רציתי לשמוח לאיד‬ ‫ישירות מעל הגופה של הקורבן שלנו.‬
‫אין דבר מספק יותר.‬ ‫-או מעורר מינית יותר.‬
‫אל דאגה. כמו שזה נשמע,‬ ‫בקרוב הוא יהיה מת כמו בתו.‬
‫מה? חתיכת…‬ ‫-רואה? הנה מלמולי המוות שלו.‬
‫אתם תתחרטו על היום שהתעסקתם עם בתי…‬
‫אין לי זמן למלמולים. תן לי מקל רצח.‬
‫רגע. אסור לנו לסכן‬ ‫את נשמותינו הנצחיות בכך שנהרוג אותו.‬
‫נשמות?‬
‫אבל את מנהיגת הכנסייה.‬ ‫-כנסייה, שמסייה.‬
‫בשביל אדם גוסס, הוא מרעיש המון.‬
‫אולי הוא מתאושש.‬
‫אוי ואבוי. אסור שהעם יראה את זה,‬ ‫אחרת ישיבו אותו לכס המלכות.‬
‫פנדרגסט, תוודא שזוג לעולם לא יעזוב‬ ‫את החדר שלו.‬
‫אפשר להזמין אוכל?‬ ‫-תהיה חייב.‬
‫אם הוא ינסה לעזוב,‬ ‫תקצוץ אותו לחתיכות קטנות.‬
‫גבירותיי ומה שלא תהיו,‬
‫תודה שהצטרפתם לסעודת חצות זו בפקודה.‬
‫אני שומעת מישהו אוכל. כן.‬
‫לא, אתה. תניח את הכפלג. תודה.‬
‫בואו נקבל בסגנון טרוגטאון…‬ ‫אני עדיין שומעת את זה!‬
‫בואו נקבל בסגנון טרוגטאון‬ ‫את אורחת הכבוד שלנו,‬
‫בתי היפה, הנסיכה טיאביני!‬
‫ו…‬ ‫-ושני אפסים קטנים.‬
‫וכעת משסוף סוף התאחדנו כמלכה ונסיכה,‬
‫אחרוני הנביאים והגשמת הנבואה,‬
‫אני הכי רוצה לשכוח מכל זה.‬
‫מה?‬
‫ולהתרכז במה שהכי חשוב, האיחוד בין אם לבתה.‬
‫בין, התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫היו לנו חילוקי דעות.‬ ‫-ניסינו להרוג זו את זו.‬
‫אבל הגיע הזמן לשים את העתיד בצד‬ ‫ולפצות על העבר.‬
‫יש סיבה לכך שהצלתי אותך.‬ ‫וזה קשור במה שיש פה.‬
‫בית החזה שלה.‬
‫עכשיו יש לנו זמן.‬ ‫ההשתלטות על העולם יכולה לחכות. לחיי האהבה!‬
‫אימא, אני לא יודעת אם התכוונת לזה,‬
‫אבל ארים כוסית לכך שאת לא מנסה‬ ‫להבריג את הכתר ההוא לראש שלי.‬
‫הדבר הישן ההוא.‬
‫אין כמו עלייה על המוקד כדי לפתח תיאבון.‬
‫לא, כאן בטרוגטאון,‬ ‫יצורים כמוך מקבלים שאריות.‬
‫אתה מבין שאני לא חתול מדבר, נכון?‬ ‫אני שד מדבר.‬
‫אנחנו יודעים.‬ ‫אנחנו גרים קומה אחת מעל לגיהינום.‬
‫אתם שכנים איומים,‬ ‫ואתם מבשלים המון כרוב מסריח.‬
‫אלה ילדים!‬
‫אפשר להידחק פנימה?‬
‫סליחה, אין הרבה… בסדר.‬
‫תראו אותך. אתה לא כמו החבר'ה האחרים.‬
‫חורי הראש הענקיים שלך הם קטנים יחסית.‬
‫סוף סוף. מישהו מבין את זה.‬
‫כן, זה די מה שרציתי.‬
‫הי, אני טריקסי.‬
‫שלום לך, טריקסי. שמי או. אלף-או.‬
‫סליחה. לא זכיתי לכזאת תשומת לב מנשים,‬
‫ואני לא יודע איך להתמודד.‬
‫מה כל הדברים האלה?‬ ‫-אנשובי עם חומץ וחרדל.‬
‫מלוח, חמוץ ומכוסה ריר?‬ ‫זה כמו השילוש הקדוש של האוכל המתובל.‬
‫אתם לא אוכלים?‬ ‫-יש לנו דיאטה מיוחדת משלנו.‬
‫מיץ מערות.‬
‫מיץ מערות?‬
‫הבנתי. בסדר. אני שמח שהבהרנו את זה.‬
‫יצורה.‬
‫יצור.‬
‫מלכי? אני לא יודע אם אתה שומע אותי,‬ ‫ויש לך המון דם באוזניים,‬
‫אבל פשוט רציתי לומר לך,‬ ‫מעולם לא הכרתי את אבי‬
‫כי הוא מת כששירת את אבא שלך‬ ‫בקרב על התעלה שלא משתמשים בה עוד.‬
‫אבל תמיד הערצתי אותך.‬
‫כשדחפת אותי לקרב, הלכתי.‬ ‫לא כי אתה המלך שלי,‬
‫אלא כי ידעתי שתילחם ממש מאחוריי.‬
‫זוכר כשערכנו סעודת ניצחון אחרי הקרב ההוא‬
‫ואתה השתכרת וזעמת ועקרת לי עין?‬
‫הידעת? אנשים חשבו שזרקת מזלג,‬
‫אבל למעשה זאת הייתה כף‬ ‫שזרקת חזק כל כך, בכזאת מהירות,‬
‫שהיא פשוט…‬ ‫עקרה לי את העין משם כמו כדור מלון.‬
‫עד העצם, אדוני. מרשים. אתה לוחם אמיתי.‬
‫ולא משנה מה אנשים אומרים, מלכי,‬ ‫אני יודע שאתה אדם טוב.‬
‫מה קרה לתיאבון שלך?‬ ‫-אני אלרגית לסרסרות.‬
‫אני זוכרת שנהגת לאכול‬ ‫עם השיניים האלה כל מה שראית.‬
‫כמו ילדת-בונה קטנה ומטורפת!‬
‫הבנתי, יש לך שיניים מושלמות.‬ ‫למה את עושה את זה?‬
‫כדי להסב לך אושר.‬ ‫תאמיני לי, אין שום משחקי מוחות.‬
‫זה מהאישה שפלשה לחלומות שלך?‬
‫לוצי, מתוקי, לא סיימת את עצמות העכברוש.‬
‫עבר עלייך יום ארוך על המוקד. נלך לישון?‬
‫חשוך.‬ ‫-איך את יודעת?‬
‫טרוגים פועלים מכוחו של הרגל.‬ ‫הם יודעים מתי צריך לישון.‬
‫ומתי צריך לשטוף את הכלים הארורים!‬
‫פשוט תבטיחי שתשקלי לתת לי הזדמנות נוספת.‬
‫אני צריכה ללכת לישון. על איזו אבן אישן?‬
‫והפעם אל תפלשי לי לחלומות.‬
‫ברור שלא. אני יודעת שאת אוהבת להיות לבד‬ ‫בפנטזיות הסקס שלך מתחת למים.‬
‫איך את מעזה!‬ ‫בנוסף, אין לי מושג על מה את מדברת.‬
‫לילה טוב, יקירה. יוגו יכין אותך לשינה.‬
‫מכאן אל הקריסה הגדולה.‬
‫זה נשמע מסוכן.‬ ‫-לא, תקרסו לתוך המיטה.‬
‫אז בטוח פה?‬ ‫-לא, הרבה מערות קורסות.‬
‫בין, איך את יכולה להיות ישנונית בזמן שכזה?‬
‫אני לא. אני כועסת.‬
‫לפעמים כשאני כועס, גם אני מתעייף.‬
‫אתה יודע מה? אתה מעייף אותי.‬
‫לך עם יוגו. אני חייבת למצוא פתרון.‬
‫אם יש דבר אחד שלמדתי,‬
‫זה שכשאת תקועה במערה עם אמך הפסיכית,‬
‫הכי טוב לשתף פעולה.‬
‫אעמיד פנים שאני בתה האוהבת.‬
‫פשוט תיזהרי. שלא תשחק בך.‬
‫אלוהים! זה בדיוק כמו חדר השינה שלי בילדות.‬
‫למה יש שמלות עם ציציות בארון המשקאות שלי?‬
‫שניכם, מכאן לחדרי השינה.‬
‫תחזיקו ידיים.‬
‫לילה טוב, בין.‬
‫יש לנו כאלה בגיהינום. קוראים להם קריפטות.‬
‫אלוהים, הטרוגים האלה מפחידים,‬ ‫אבל פינת השינה הקרה והקשה נראית נעימה.‬
‫הי, אלפו.‬ ‫-הי, טריקסי. כלומר, מה הקטע?‬
‫שתקי, טריקסי.‬ ‫-שתוק, אלפו!‬
‫שתוק, אלפו!‬
‫- הנהלה חדשה -‬
‫טוב, תחת על המושב.‬
‫וכעת, נשיג את מטרתנו האולטימטיבית,‬
‫הפיכת דרימלנד לתאוקרטיה נוקשה‬ ‫עם חיים רוחניים עשירים ומלאים.‬
‫עם דגש על עשירים, מותק.‬ ‫הללויה, אמן וקה-צ'ינג!‬
‫הנה הצווים, הוד מלכותך.‬ ‫תזכור לדבר בקול רם.‬
‫בסיידר.‬
‫"על פי פקודת המלך, אני, דרק,‬
‫הרינו מכריזים כי מעתה‬ ‫דרימלנד היא תאוקרטיה!‬
‫כל הכוח נובע מכס קדוש זה‬ ‫ומהתחת השקוע עליו!‬
‫מעתה והלאה,‬ ‫לא יהיו עוד מעשים בלתי מוסריים!‬
‫הקץ לאלכוהול!‬
‫הקץ להימורים!"‬
‫- מים בטעם אני‬ ‫15 סנטים לכוס -‬
‫"הקץ למכירות ללא רישיון!"‬ ‫-לא! הנוזלים היקרים שלי!‬
‫"הקץ לחיים בחטא!‬
‫וחשוב מכול, הקץ לקומדיה!"‬
‫אז המופע שלי עדיין בסדר?‬ ‫-יודע מה לדעתי מצחיק?‬
‫מה?‬ ‫-משפט המחץ שלך.‬
‫איזה משפט מחץ? אוי, לא…‬
‫כן, בדיוק.‬
‫את לא לוקחת אותנו לבית הקפה?‬
‫דגמר אמרה לקחת אתכם בדרך עם הנוף.‬
‫הביטו ביופי המופלא של פיר כרייה מספר שלוש.‬
‫הטרוגים חופרים זה דורות.‬
‫נעשה את זה עד שכל העולם יהיה חלול.‬
‫אם יש לכם שאלות, שאלו את הכורים המאושרים.‬
‫פנו דרך!‬ ‫-איפה שמים את האבנים?‬
‫חפרנו מערה אחרת לאחסון אבנים.‬
‫אז איפה שמתם את האבנים שחפרתם מהמערה ההיא?‬
‫מה אתם, משטרת האבנים?‬ ‫אני שם אותן בתחת שלי. איך זה?‬
‫מערה נוספת?‬
‫זה חור הזבל שלכם?‬ ‫-לא, זו מערת האוצר.‬
‫טרוגים אוהבים לעלות לפני השטח ולחפש.‬
‫לפלח מהאדמה?‬
‫פילוח אדמה, תפוח אדמה. אנחנו אוספים הכול.‬
‫אם עליתם לפני השטח, איך לא ראינו אתכם?‬
‫יש לנו מנהרות בכל מקום.‬ ‫כולל בחומות הארמון שלכם.‬
‫זה מה שקרה לוופ.‬
‫מילאנו אותו בתירס יבש.‬ ‫כך אפשר לעשות לו פוזות.‬
‫ומייד, יער הפטריות התת-קרקעי שלנו.‬
‫מה הקטע של הפטריות המפחידות האלה?‬
‫הן נקראות בולי טרוגים.‬
‫משתמשים בהן לחיזוק מבנים, לבידוד,‬
‫וכשמשיות קטנות שמכניסים למשקאות מפונפנים.‬
‫הריח שלהן מדהים.‬
‫כן, הייתי צריכה להזכיר לכם.‬
‫לא לנשום. אסור לשאוף נבגים.‬
‫אסור היה לי לנשום. הנבגים גורמים לך לשכוח.‬
‫אוי לא. לא שוב.‬
‫אני רואה צבעים ושומעת קולות!‬
‫אתה מתחרפן, בנאדם?‬
‫אני לא מרגיש כלום.‬
‫הנה שוב דלת הסמים הקטנה ההיא.‬
‫ברוכים הבאים, מסטולים. אנחנו עובדים‬ ‫את הירח. אומרים שכשהוא בשיאו…‬
‫כמונו!‬
‫כן, בני. בשיאו, אנחנו הטרוגים‬ ‫זוכים בכוחותינו המיוחדים.‬
‫מגניב. איפה הירח עכשיו?‬
‫אין לי שמץ. אנחנו במערה.‬
‫וזוהי ברכת ההרהורים, אחד המקומות‬ ‫הקדושים ביותר בכל הטרוגנטולוגיה.‬
‫אנחנו באים הנה‬ ‫כשרודפות אותנו מחשבות שליליות.‬
‫אתה אומר את משאלתך לאבן הנשמה‬ ‫ואז זורק אותה.‬
‫בהצלחה עם השרמוטה החפרפרת ההיא, קרייג!‬
‫אמרת ששמך טרבור!‬
‫מוזר. אני מרגישה כאילו הייתי פה כבר.‬
‫אכן היית, יקירה.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫טריקסי, יש לי משהו מיוחד להראות לבין.‬
‫קחי את אלפו לבור החצץ של הנאהבים.‬
‫בסדר!‬ ‫-לוצי, אתה המלווה.‬
‫למי בא בסגנון טרוגי?‬
‫הבאתי אותך לכאן כשהיית קטנה.‬
‫באמת? נראה מקום מסוכן לפעוטה.‬
‫אהבת לבהות לתוך האגם.‬
‫חשבת שההשתקפות היא ילדת מים.‬
‫אני האמנתי לזה?‬
‫זה מה שאמרתי לך. תראי. הנה היא עכשיו.‬
‫בין, אני יודעת שהמצב בינינו נוראי.‬
‫אני לא יודעת איפה הדברים השתבשו,‬ ‫אבל מהרגע שנולדת,‬
‫היית המתנה הכי נפלאה שקיבלתי.‬ ‫את מבינה שאת כל מה שיש לי.‬
‫אימא, את כל מה שיש לי.‬
‫אני יודעת שאת משקרת,‬ ‫אבל אני מקווה שיום אחד תתכווני לזה.‬
‫אולי תביעי משאלה?‬
‫סליחה, קרייג!‬
‫אני משתחווה לפניך, מלך רוח רפאים!‬
‫אני לא רוח רפאים, פנדרגסט.‬ ‫אני גם בכלל לא גוסס עוד.‬
‫העמדתי פנים כדי שלא תהרוג אותי,‬
‫אבל האמת היא שכבר לא אכפת לי.‬
‫הממלכה שלי יצאה מכלל שליטה,‬ ‫בעלי בריתי הם כעת אויביי המושבעים,‬
‫אתה בעל הברית הכי קרוב שלי…‬
‫החמאת לי, מלכי.‬
‫וגרוע מכול, בתי הנפלאה והמשוגעת מתה.‬
‫עשיתי לה את המוות,‬ ‫אבל היא הייתה האור של חיי. ביני!‬
‫אין לי סיבה לחיות.‬
‫הנה חנית. תהרוג אותי על אמת, בסדר?‬
‫לספירת שלוש, תשפריץ את הדם כמו שצריך.‬
‫אני יודע שקשה לראות אותו,‬ ‫אבל תנסה לפגוע לי בצוואר?‬
‫- המשקעים -‬
‫הכול נהדר עם טריקסי, אבל אפשר לשאול שאלה?‬
‫זאת באמת אהבת אמת אם הארנק שלך נעלם?‬
‫מספיק עם טריקסי. איך הלך עם אימא שלך?‬
‫אני לא בטוחה. חשבתי שהכול בסדר,‬
‫אבל אז התבלבלתי. נראה לי שהיא עלתה עליי.‬
‫תיזהרי. אנחנו יודעים‬ ‫למה האישה הזאת מסוגלת.‬
‫היא ניסתה להרעיל את אביך.‬
‫בבקשה תביני…‬
‫די כבר!‬
‫קלויד ובקי אמרו לי שזוג רשע‬ ‫ושחייבים לעצור אותו.‬
‫אני נשבעת, בין.‬ ‫לא התכוונתי לפגוע בו לצמיתות.‬
‫אוכיח לך את זה.‬
‫איך? אנחנו בכלל לא יודעים‬ ‫אם אבא החלים מפגיעת הירי.‬
‫ידעת שיריתי באבא?‬ ‫-כולם יודעים את זה.‬
‫אני אפילו לא יודעת אם אבא‬ ‫בריא ושלם או מת וקבור.‬
‫נראה לי שאבא עדיין לא מת,‬ ‫אבל אולי אעזור לך לברר?‬
‫- כספת שלב 2 -‬
‫את ודאי מזהה את התוכניות מהשוד שלך.‬ ‫העברה הראשונה של התינוקת שלי.‬
‫הם הרגו את כאפו.‬
‫לא, כאפו עדיין חי,‬ ‫וכך גם הכלבים החמודים והנוהמים ההם.‬
‫שרטטתי את המנהרות הסודיות של הטרוגים.‬
‫בזאת הם השתמשו כדי להחזיר‬ ‫את תיבת הנגינה אל חדרך.‬
‫זאת מגיעה ישירות לחדר של אבא. אשתמש בה…‬
‫אני חוששת שלא. המעברים מתאימים רק לטרוגים,‬
‫והירכיים שלך לא בנויות למנהרות.‬
‫אולי ידידך האלף הקטן…‬
‫ידידה האלף הקטן יכול לדבר בשם עצמו.‬ ‫בין, מה לעשות?‬
‫לך במנהרה אל חדר השינה של זוג.‬
‫כשתעביר את המסר, תמשוך בחבל פעמיים.‬
‫אם הוא בסדר, תגיד שאני בחיים.‬
‫אם יצא לך, תביא את המברשת הכחולה שלי?‬
‫היא על שידת הלילה,‬ ‫אבל בנטי אולי הזיזה אותה.‬
‫תבעטו לי בתחת?‬
‫אני חי.‬ ‫-כן, אז מה?‬
‫גם בין חיה…‬
‫שלום, רוחו של אלפו!‬
‫אלפו, מספיק עם השטויות. אבי חי?‬
‫כן. ואני?‬
‫אימא, תודה!‬ ‫-את מחבקת אותי.‬
‫זאת הפעם הראשונה שחיבקתי אותך‬ ‫מאז שניסית להרוג אותי.‬
‫והפעם לא אעזוב.‬
‫מה עם הצרכים שלי?‬
‫בין עדיין בחיים! יש לי סיבה לחיות!‬
‫אני שמח שלא ריסקת לי את הראש.‬
‫יש הרבה ראשים אחרים שנוכל לרסק.‬
‫אתה היחיד שאני בוטח בו, מלבד האלף על החבל.‬
‫לאן הוא הלך? בכל מקרה, זאת התוכנית.‬
‫אודבל והארכידרואידית יאפשרו לי‬ ‫לצאת מפה רק אם אמות.‬
‫אז תביא ארון קבורה,‬ ‫תגרור אותו לכאן ותתקע אותי בפנים.‬
‫אז אתה כן רוצה שאהרוג אותך?‬ ‫בסדר, נשמע כמו תוכנית.‬
‫רגע, תן לי לסיים, אידיוט!‬
‫תמסמר את מכסה הארון, תגיד לכולם שאני מת,‬
‫תוציא אותי מהעיר, תביא את טרביש ומרץ,‬
‫ונבין איך לפוצץ את הקנוניה הזאת‬
‫במסתור המלכותי הבטוח והסודי.‬
‫נהדר! איפה המסתור המלכותי הסודי?‬
‫זה ארמון לא מסומן במרחק 30 ק"מ מפה.‬ ‫אי אפשר לפספס אותו.‬
‫הוא מעלתו, אבקש להיפגש עמך. הנח את הבובות.‬
‫אישור ניתן.‬
‫כידוע לך, אני חזיר נהנתן.‬
‫אני וחבריי חדלי האישים מתקשים יותר ויותר‬
‫להתהולל לאור כל צווי הדת החדשים שלך.‬
‫הייתי שמח לעזור אילו הבנתי אותך,‬ ‫מרקימר החזיר.‬
‫אני מדבר על התהוללות והתייחמות!‬
‫לממש את חשקינו ללא פחד‬ ‫מפני פעולות תגמול או ענישה.‬
‫מלכי, עליך לבטל את הצווים‬ ‫ויפה שעה אחת קודם!‬
‫אני לא יודע אם אודבל או אימא סגולה יסכימו.‬
‫אבל אתה המלך.‬ ‫אני מתחנן בשם כל סוטי דרימלנד.‬
‫בוא, הוד מלכותך. הגיעה שעת הצווים.‬
‫אתה לא אמור להתפלש בטינופת של עצמך?‬
‫הלוואי! אתה יודע שהדבר נאסר.‬
‫זכור את המאוננים!‬
‫- החזירו את דרימלנד לגדולתה -‬
‫"צו מספר 43.‬
‫על כל המוצאים להורג לתרום‬ ‫את בגדיהם לאודבל או לארכידרואידית,‬
‫תלוי מי ייראה בהם הכי טוב."‬
‫זה היה שלי.‬
‫הדברים האלה נעשים די שרירותיים.‬ ‫אולי מרקימר צדק.‬
‫למה אני לא יכול להיות שרירותי? אני המלך.‬
‫צו חדש! "מעתה והלאה,‬ ‫כל מי שמוזר יכול לעשות מה שבא לו!‬
‫מלבד וירדו.‬
‫הקול שהוא משמיע ממש מפחיד אותי."‬
‫הוא סוטה מהמגילה!‬
‫את זה אהבתי. בואו נראה, "מעתה והלאה,‬
‫ניישב מחלוקות באמצעות תחרות אכילת פנקייק.‬
‫חובה לבנות סוסי נדנדה‬ ‫שיחזיקו גם את הילדים הכי חסונים.‬
‫יש להקים פסל לזכר אחותי היקרה, בין,‬
‫ואולי תוכלו לקרוא לכריך במעדנייה‬ ‫על שם אלפו ולוצי."‬
‫מהר יותר, לפני שהוא יחשוף הכול!‬
‫"ויש להקים אוטופיה סוציאליסטית ש…"‬
‫הטקס הסתיים. לכו לשלום!‬
‫האינקוויזיציה תחל‬ ‫בעוד חמש, ארבע, שלוש, שתיים…‬
‫כן, כדאי לכם לברוח!‬
‫היו שלום, מטומטמים אכזריים.‬
‫תמסמר טוב. אהיה פה רק איזו שעה.‬
‫זה המסמר האחרון בארון שלך, מלכי.‬
‫לעזאזל, הסיגר שלי כבה.‬ ‫לא ארזתי מספיק לשעה שלמה.‬
‫לך תכין את כרכרת הבריחה!‬
‫כן, מלכי!‬
‫אני פשוט גאון.‬
‫מה זה הדבר הזה?‬
‫אוי לא! הנוזל הקדוש!‬
‫מספיק, יוגו. אתה צריך‬ ‫להאכיל את דגמר בחטיף הלילה שלה.‬
‫ידעתי שהיום הזה יגיע.‬
‫אל תדאג, לא תזכור כלום.‬
‫אימא, מה הקטע עם המוזיקה המטורללת?‬
‫חשבתי שגמרנו עם זה. היא קליטה, אבל מספיק.‬
‫אימא? אני מדברת איתך.‬
‫אימא!‬
‫שלום, נסיכה!‬
‫היי, פנדרגסט, מחניק פה.‬
‫בוא נזוז כבר!‬
‫פנדרגסט?‬
‫למה אתה על העמוד?‬
‫תפתח אותו! הצילו!‬
‫הצילו! לאן אתה לוקח אותי?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫גלגלי העגלה משמיעים קול ממש מפחיד‬ ‫על אבני הריצוף!‬
‫אני כבר לא אוהב את הקול הזה.‬ ‫פעם אהבתי, אבל עכשיו לא.‬
‫- בית קברות לאביונים‬ ‫אתר עתידי של בניין משרדים רדוף -‬
‫בחייך! מה קורה?‬
‫מה אתה עושה? פשוט תשאיר אותי פה?‬
‫לא תגיד כלום?‬
‫סתום.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬