EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Okej, näste spelare.
Du, tjockisen här på besök, kliv fram bara.
Kom igen, en sjua.
Pappa behöver ett par nya myggjagare.
Jinxa! Två ettor. Du förlorar igen.
Vill du ge mig din själ nu,
eller via avbetalning där jag tar bit för bit?
Hör upp, era uslingar.
Det kommer folk hit ikväll,
så alla måste klippa naglarna och peta näsan före middagen.
Vad gör vi under middagen?
Ni ska sitta stilla
och föra intressanta samtal, och inte genera mig.
Allt det där gör vi bättre på puben.
Sänk ner vindbryggan!
-Är vi på väg till puben? -Nej.
-Stick!
Hissa upp vindbryggan!
-Ni glömde mig nästan. -Nej, nej. Du får inte följa med.
ZOG BESTDÖDAREN
Snälla. Kom igen, hör ni.
Vi ska ha kul.
Du är en elak, ful, hjärtlös häxa till syster,
och jag vill inte bli sedd med dig.
-Men jag kan väl få hänga med ändå? -Derek, gå hem. Stygg bror.
Men det är så ensamt nu när mamma är borta.
Gå och hitta en vän. Det är enkelt. Låtsas att du inte är irriterande.
Men jag är ju irriterande! Hallå!
Inte alla kan hitta en alf som vill ha sex med dem.
Lysande Luci till er tjänst.
Ge mig nåt starkt för att glömma grodynglet.
Sex supar demonurin, ska bli.
Det är väl svårt att jämt ha den där lilla fjanten i hasorna.
Bönan?
Är det jobbigt?
Jag vill inte vara taskig, men Derek lockar fram det sämsta hos mig.
Ända sen han föddes.
Bönan, är du redo att träffa din nya bror eller syster?
Eller frukost?
Det var ju inte så de kom till.
Jag är faktiskt inte säker på hur det går till själv.
Snälla, det är mycket enkelt. Jag trycker, och bebisen kommer ut.
Derek.
Från den stunden var Derek tronarvinge.
Han fick göra allt coolt som jag ville göra.
Stöt.
Var inte rädd för att använda sporrarna, Bönan.
Jag vill inte skada dig, men du måste gå fortare.
Var inte orolig. När revolutionen kommer, dödar vi er allihop.
Det är inte hans fel, men jag hoppas att han dör.
Hon verkar ha lika tråkigt som jag...
Kanske lika bra att gå ut i havet och drunkna.
Jag är ju amfibisk.
Mamma, jag vet att du är där ute. Jag önskar att du vore här.
Jag har fortfarande mardrömmar om stekpannan.
Bönan hatar mig för att jag ska bli kung, och jag vet inte ens om jag vill.
Men jag kan inte prata med nån, särskilt inte pappa.
Jag saknar mitt ägg.
Så han glufsar i sig.
Det måste vara trevligt att äta så ohämmat.
En bit gethuvud till? Jag skär upp en bit med hatt på.
Så drottningen deltar inte i middagen?
Hon stack iväg och blev pirat.
Drottning Dagmar? Stack iväg och blev pirat? Kära nån.
Dagmar? Nej.
Hon försökte mörda mig.
Jag menar min andra fru. Du vet, ödlan.
De rymde båda två.
Tråkigt att se dig låg, men din status har ju aldrig varit hög.
Hallå där! Jag ska tala om att jag är rikast i landet.
Jag har nog aldrig förknippat ordet "rik" med dig.
-Får jag be om en gaffel? -Beklagar, men kungen använder den.
Tack igen för en habil middag.
Vad är det? Har du diamanter i skorna?
Nej, jag har gikt.
Gikt, en sjukdom för kungar. Framgångsrika kungar, vill säga.
En fet, sjukdomsdrabbad kropp är ett mått på framgång i det moderna samhället.
Jag har ju mage.
-Men inte gikt. -Jag kan få det.
-Det tvivlar jag på. -Stick!
Hör av dig när du har gikt.
Till Twinkletown, fort.
Boken om hemska sjukdomar. Få se nu.
"Gallsten, kallbrand, giraffsjuka, gyro-skrotum."
Här står det. "Gikt."
Titta vilka otäcka bilder.
"En smärtsam ledsjukdom orsakad av stillasittande livsstil,
överdriven alkoholintag
och ensidig diet med mat som bacon, inälvsmat och flott."
Det låter ju precis som jag. Hjälp mig att få sjukdomen.
Men, sire, gikt kan vara dödligt.
Än sen? Ingen lever länge nu för tiden. Hur gammal är du?
-Trettioett. -Gosse.
Vakna, fyllhundar. Jag måste stänga.
Det var nåt jag skulle varna er för.
Visst ja, trappan.
Han ser så ensam ut.
Jag har varit där.
På stranden, menar jag... med vänner. Många vänner.
Han gnäller för att hans mamma jobbar.
Återkom när din mamma vill skruva fast en krona på din skalle.
-Fast kronan var rätt cool. -Det var mer skruvandet än kronan.
Vad tusan är det där?
Men hej, lilla krabat.
Vill du vara min vän?
Jag ska kalla dig Slemmis, och vi ska bli bästisar.
När jag gifter mig är du min marskalk.
Men du ogillar min fru så jag skiljer mig, och vi blir bättre vänner än nånsin.
Bäst att jag går.
Jag brukar gråta en timme innan jag somnar.
Vi ses imorgon, Slemmis.
Jag önskar att du var min syster.
Jösses. Åt du upp fiskmåsen? För det brukar jag göra.
Du kunde inte ge mig Livselixiret.
-Ge mig åtminstone en bra sjukdom. -Men jag har svurit trollkarlseden.
Jag kan bara använda mitt humbug för gott, inte för att ge dig gikt.
-Då hittar jag nån som kan. -Jag, jag.
Du, du?
Jag gav upp mitt drömjobb, att plåga folk,
men att hjälpa nån att frossa och äta sig sjuk?
Du kan bli mitt mästerverk.
Det här är gott.
Vad har du mer?
Det är baconlindad cigarr, din feta isterbuk.
Du är anställd.
Hej, Derek. Läget, mannen?
Jag är egentligen inte man än.
Fast ibland pirrar det konstigt i mig när jag läser om uppstoppade djur.
Du verkar ensam utan vänner,
så jag tänkte titta förbi och se vad som är på gång.
Jag har en vän. Vill du träffa honom?
Visst. Hej, Dereks osynliga vän. Trevligt att träffas.
Han är inte osynlig. Han lever i en tidvattenspöl.
Jag upptäckte den här dörren när jag letade efter dolda dörrar.
Det är nog så råttorna tar sig in i mitt rum.
Var försiktig. Trappstegen är hala.
En hemlig, stinkande kammare.
Vad är det för konstiga små flaskor?
Det är inga flaskor, dumskalle, utan amforor.
Den sitter fast.
Här på stranden är klädsel valfri.
Nej.
Alfo, det här är Slemmis.
Slemmis, kom och hälsa! Kom nu!
Han är blyg av sig.
-Om vi bara hade nån mat att ge honom. -Han äter allt utom tallkottar.
Slemmis, du börjar bli större!
Han är en enögd bläckfisk. Hur länge har du känt honom?
Han är min äldsta vän. Fyra dagar.
Alfo, gillar du att använda din fantasi?
Nej.
En garde!
Var försiktig, det är långhalsar på pinnen.
Ja, de är smyckena.
Min högra näsborre.
En nästan dödlig stöt.
Seger!
Du är nu min korpulenta fånge.
Nej! Jag bryter ihop under tortyr. Jag är väldigt viljesvag.
Vänta lite. Vad är det här?
Lunglimpa, flottkakor, blodsås, leverbullar och drickbar ost.
Okej.
Botten upp, giktis. Fortsätt så här, så är du snart dödssjuk.
-Har du inte ätit dig mätt på leverbullar? -En till.
-Vad tänkte jag på? -Hallå. Sluta gnälla. Du har en gäst.
Ser du inte att jag lider hemska kval?
Min tå är uppsvullen som en blodmelon. Jag kan inte ta emot nån.
-Det är hertigen av Twinkletown. -Skicka in honom.
Kära nån, kung Zog. Så de fantastiska berättelserna var sanna.
Det var det mest praktfulla jag nånsin sett.
-Bekommer det dig att jag vidrör den? -Väl bekomme.
Doink.
Kungars kung,
jag böjer mig inför den största, fetaste tån i hela landet.
Det var värt det. Visa mig din tå nu.
Har ingen berättat om nästa stadium av gikt?
Kära nån. Titta här.
Just det. De högg av min infekterade fot.
Synd att bedövningsmedel inte har uppfunnits än.
Det blir nåt alldeles extra.
Slut på föreställningen. Stick nu, hertigen.
Den där pratande katten kör med folk.
Vad är det nu?
FÄNGELSE
-Jag föredrar om du bara ger mig brödet. -Mitt fängelse, mina regler.
Alfo, du var nästan cool, men se på dig nu.
Han är cool. Han alfabetiserade mina gosedjur.
Rör dem inte. De kryllar av löss.
-Vad var det? -Jag vet inte. Det hörs alltid skrik här.
Vi har ju fängelsehålan och tortyrkammaren och ett dagis och...
Det var inget barnskrik. Vi kollar vem som har dött.
Hertigen exploderade visst av gikt.
Sugmärken, hål efter tentakler...
Han dödades tydligen med en bläckfisk.
Är du påtänd, eller?
Tyst med dig. Det går en mördare lös i slottet.
Se upp för en man, kvinna eller alf med en bläckfisk i handen.
Bönan, din far kan fånga mördaren. Han är tidernas största krigare.
Toffeln föll av. Kan du hämta den?
Stor, otäck mask i hålet.
Säkert. Nyss var det en stor, otäck skugga som följde dig.
Det ena utesluter inte det andra.
Halt! Vem där? Halt, sa jag, inte slingra!
Så länge han är på den här våningen har vi honom.
-Eller henne. -Det är säkert Odval.
Jag litar inte på nån som har fler eller färre ögon än jag.
Oddie är bra, bara man lär känna honom.
Det viktiga är att vi håller ihop i en stor, rörlig klump av säkerhet.
Då kan ingen...
Derek!
Bönan, följ med mig.
Vänd på mig. Jag ser ingenting.
Va?
Nej!
Herregud. Vad ska vi göra?
Vi ska rädda honom. Kom igen, vi hoppar i.
Men vattnet är mörkt och fullt av bläckfiskar.
Nu blir det åtminstone inte mörkt.
Herregud. Vi dog nästan.
Derek, förlåt att jag har behandlat dig som jag gjorde.
Jag ville inte att du skulle dö så här.
Herregud, det är över. Han blir blå.
Han var blå förut också. Han är faktiskt lite mindre blå nu.
-Är det bra eller dåligt? -Inte vet jag. Jag är grön, inte blå.
Gud, ser folk med olika hudfärger likadana ut för dig?
Han lever! Vakna. Vakna, kompis.
Håll ut, lillebror. Vi ska få hem dig.
Hur? Vi två kom knappt genom tunneln, och Derek är rätt reubensk.
Efter att ha ätit en massa Reubensmörgåsar.
Det måste finnas en annan väg ut.
Lyssna.
Förbaskade sköra gamla kärringben.
Fort, Bönan!
PARTYPRÅM NR 54
Även kaptenen på en partypråm behöver en lugn natt i ensamhet ibland.
Så är det jämt när jag kopplar av vid Monsterön.
Alle man på däck! Fira ner partyjollen!
Välkomna ombord.
Eftersom det är en räddningsaktion tar jag bara halva priset.
Men jag varnar er, de dolda kostnaderna är nåt alldeles extra.
Mitt fartyg har gått i kvav.
Det är havets omutliga lag att en kapten måste gå under med sitt skepp.
Men vi behöver ju inte vara så petiga.
Vi ror iväg.
Jag måste lämna tillbaka boken innan imorgon.
Biblioteket är inte att leka med.
Bönan! Du räddade mig. Så du älskar mig ändå.
Och jag som trodde att du ville se mig död.
Det ena utesluter inte det andra.
"Kapitel 17, Kärlekens slemmiga omfamning. Sjökaptenen gav upp en suck av ensamhet
och förde sin kraftiga hand genom sitt frodiga hår.
Han undrade när han åter skulle få känna någons armar omslingra..."
Undertexter: Bengt-Ove Andersson