EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Greit. Neste spiller.
Du, den tjukke herren fra en annen by, kom frem.
Kom igjen, sju. Lykketallet sju.
Pappa trenger et nytt par spisse sko.
Uflaks! To enere. Du taper igjen. Vil du gi meg sjelen din nå,
eller få en betalingsplan der jeg knuser den sakte?
Hør etter, pøbler.
Vi får gjester i kveld,
så jeg vil at alle skal klippe neglene og pelle seg i nesen før middag.
-Hva skal vi gjøre under middagen? -Sitte stille,
føre interessante samtaler og ikke skjemme meg ut.
Vi kan nok gjøre de tingene bedre på puben.
Senk vindebroen!
-Skal vi ned på puben, mine herrer? -Nei.
-Stikk!
Hev vindebroen!
-Dere glemte meg nesten. -Nei. Du får ikke være med.
ZOG UDYR-DREPEREN
Vær så snill? Kom igjen.
Det blir hyggelig, folkens.
Greit. Du er en slem, stygg, hjerteløs heks,
og jeg vil ikke bli sett med deg.
Men kan jeg få være med?
Derek, dra hjem. Slem bror.
Men jeg blir så ensom nå som mamma er borte.
Så skaff deg en venn.
Det er enkelt. Bare lat som om du ikke er irriterende.
Men jeg er irriterende! Hei!
Ikke alle kan finne en alv som vil ha sex med dem.
Liflige Luci til tjeneste.
Få noe sterkt så jeg glemmer lord Rumpetroll.
Seks shotter demonurin skal bli.
Det må være vanskelig å ha en liten fjott som alltid løper etter deg.
Bean?
Er det vanskelig?
Jeg vil ikke være slem med Derek, men han får det frem i meg.
Siden han ble født.
Er du klar til å møte den nye broren eller søsteren din?
-Eller frokosten? -Det var ikke der dere sa babyer kom fra.
Ærlig talt er jeg usikker på hvordan det funker selv.
Gi deg. Det er veldig enkelt. Jeg dytter, og babyen kommer ut.
Derek.
Fra da av var Derek tronarvingen.
Og han fikk gjøre alt det kule jeg ville gjøre.
Stikk.
Alt i orden, Bean. Ikke vær redd for å bruke sporer.
Jeg vil ikke skade deg, men vær raskere.
Ikke vær redd.
Når revolusjonen kommer, skal vi reise oss og drepe dere alle.
Det er ikke hans feil, men jeg skulle ønske han døde.
Hun ser iallfall like lei seg ut som meg...
Kanskje jeg bare skal gå ut i havet og drukne.
Jeg er et amfibium.
Mamma, jeg vet at du er der ute. Jeg skulle ønske du var her.
Jeg har mareritt om stekepannen enda. Og Bean hater meg fordi jeg blir konge,
og jeg vet ikke om jeg vil det.
Men jeg kan ikke snakke med noen om det, spesielt ikke pappa.
Jeg savner egget mitt.
Herregud, se på ham.
Må være fint å spise med sånn liv og lyst.
Litt mer geitehode? Jeg kan kappe av en fin bit.
Kommer ikke dronningen i kveld?
Hun stakk av for å bli sjørøver.
Dronning Dagmar? Stakk av for å bli sjørøver? Du store.
Dagmar? Nei.
Hun prøvde å drepe meg.
Jeg mener den andre kona mi. Øglen, vet du.
Begge stakk av.
Det er leit å se deg så langt nede, men det var iallfall et kort fall.
Hei! Du skal vite at jeg er den rikeste mannen i riket.
Jeg har aldri forbundet ordet "rik" med deg.
Jeg kunne vel ikke fått en gaffel?
Beklager, men kongen bruker den.
Takk igjen for den helt greie middagen.
GLITTERBYEN
Hva er det? Løse diamanter i skoene?
Nei, jeg lider av gikt.
Gikt. En kongesykdom. Vellykkede konger, altså.
En lubben, sykdomsplaget kropp er et tegn på at du har lykkes i det moderne samfunn.
Jeg har mage.
-Men ikke gikt. -Jeg kan få det.
-Det tviler jeg på. -Ut!
Ring når du har gikt.
Til Glitterbyen, og det fort.
Den store boken med fæle sykdommer. Skal vi se.
"Gallestein, geliofobi, gulfeber, gyropung."
Ja, her står det. "Gikt".
Se på de fæle bildene.
"En vond leddsykdom som forårsakes av et stillesittende liv,
overdrevent alkoholinntak
og et kosthold med mye mat som bacon, organkjøtt og pannefett."
Sykdomsversjonen av meg, og du skal hjelpe meg med å få den.
Men herre, gikt kan være dødelig.
Og så da? Ingen lever lenge nå for tiden. Hvor gammel er du?
-Trettien. -Jøss.
Vent, alkiser. Jeg må låse.
Jeg tror det var noe jeg skulle advare dere mot.
Å ja, trappen.
Han ser så ensom ut.
Jeg har vært der.
På stranden, mener jeg... med venner. Mange.
Han tror han har det tøft fordi mora hans jobber.
Syt til meg når mora di prøver å skru en krone fast i hodet ditt.
Men kronen var kul.
Ja, det handlet mer om skruingen enn kronen.
Hva i alle dager er det?
Hallo, småen.
Vil du være vennen min?
Jeg skal kalle deg Slim, og vi skal være bestevenner.
Når jeg gifter meg, blir du forlover.
Du vil ikke like kona mi, men så skilles vi,
og så blir vi bedre venner enn noen gang.
Jeg får gå. Jeg prøver å få tid til å gråte en time før jeg sovner.
Vi sees i morgen, Slim.
Skulle ønske du var søsteren min.
Herregud. Spiste du nettopp den måken?
Det er det jeg gjør.
Du kunne ikke gi meg livseliksiren. Du kan iallfall gi meg en fin sykdom.
Men jeg har tatt den trollmannokratiske ed.
Jeg kan bare bruke magien min til gode gjerninger. Jeg kan ikke gi deg gikt.
Da finner jeg en som vil det.
Jeg.
Du?
Jeg ga opp drømmejobben med å få folk til å lide,
men å hjelpe noen med å overspise så han blir syk?
Jeg tror du kan bli mesterverket mitt.
Det er godt.
Hva mer har du?
En baconsurret sigar, ditt tjukke fettlass.
Du får jobben.
Hei, Derek. Hva skjer, mann?
Jeg er ikke egentlig mann enda.
Men noen ganger sitrer det merkelig når jeg leser om utstopping.
Du virker litt ensom uten venner,
så jeg tenkte jeg skulle stikke innom, se hva som skjer.
Jeg har en venn. Vil du treffe ham?
Gjerne. Hei, Dereks usynlige venn. Hyggelig å møte deg.
Han er ikke usynlig. Han bor i et tidevannsbasseng.
Jeg oppdaget denne døra mens jeg lette etter skjulte dører.
Det er nok sånn rottene kommer inn om natten.
Pass deg. Trinnene er glatte.
-Et hemmelig, illeluktende kammer. -Hva er de rare, små flaskene?
Det er ikke flasker, din tosk. Det er amforaer.
Den sitter fast.
Det er valgfritt med klær på denne stranden.
Nei.
Alvo, hils på Slim.
Slim, kom og hils på! Kom igjen, gutt.
Han er ikke flink sosialt.
-Skulle ønske vi hadde mat til ham. -Han spiser alt, utenom kongler.
Slim, du vokser!
Han er en enøyd blekksprut. Hvor lenge har du kjent ham?
Han er min eldste venn. Fire dager.
Alvo, liker du å bruke fantasien?
Nei.
En garde!
Forsiktig med pinnen. Det er rankefotinger på den.
Ja, det er edelstenene.
Det høyre neseboret mitt.
Et nesten dødelig treff.
Seier!
Du er nå min feite fange.
Nei! Jeg knekker under tortur. Jeg er veldig svak.
Vent. Hva er alt dette?
Lungepudding, fettkaker, blodsaus, leverboller og drikkbar ost.
Greit.
Ned med det, giktemann.
Fortsett sånn, og vips, så er du alvorlig syk.
-Er du ferdig med bollene? -Én til.
Hva var det jeg tenkte på?
Slutt å syte. Du har besøk.
Ser du ikke at jeg har det forferdelig vondt?
Tåen min er like hoven som en blodmelon. Jeg kan ikke få besøk.
Det er hertugen av Glitterbyen.
Send ham inn.
Herregud, kong Zog. Så de fantastiske historiene var sanne.
Det er det nydeligste jeg har sett. Gir du meg tillatelse til å røre den?
Jeg gir deg tillatelse.
Doink.
Kong av konge av konger,
jeg bøyer meg foran den største, tjukkeste tåen i landet.
Det var verdt det. Vis meg tåen din.
Har ingen fortalt deg om det neste stadiet i gikt?
Jøss. Se her.
Ja. De kappet av den betente foten.
Synd bedøvelse ikke er oppfunnet.
Bare gled deg.
Forestillingen er slutt. Hertug, stikk av.
Den snakkende katten var sjefete.
Hva nå?
FENGSEL
-Jeg foretrekker at du sender brødet. -Mitt fengsel, mine regler.
Alvo, du var nesten kul, men se på deg nå.
Han er kul. Han alfabetiserte kosedyrene mine.
Ikke rør dem. De er fulle av lus.
-Hva var det? -Vet ikke. Men det er alltid skrik her.
Vi har et fangehull, et torturkammer og en barnehage og...
Det var ikke barneskrik. La oss se hvem som er død.
Jeg tror hertugen har eksplodert av gikt.
Sugemerker, tentakelhull...
Han ble åpenbart drept med en blekksprut.
Er du høy?
Stille. Det er en drapsmann på frifot i slottet.
Se etter en mann eller en kvinne eller en alv med en blekksprut.
Faren din kan hjelpe oss med å ta ham. Han er tidenes beste kriger.
Tøffelen min falt av. Kan du ta den?
Stor, skummel orm nede i hullet.
Ja da. For ti minutter siden fulgte en stor, skummel skygge etter deg.
To ting kan være sanne.
Stopp! Hvem der?
Jeg sa stopp, ikke åle!
-Så lenge han er i etasjen, har vi ham. -Eller henne.
Det er nok Odval. Jeg stoler ikke på noen med ulikt antall øyne enn meg.
Oddie er grei når du blir kjent med ham.
Det viktige er at vi holder sammen i en stor, bevegelig trygghetsklump.
Da blir ingen...
Derek!
Bean, bli med meg.
Noen må snu meg. Jeg ser ikke noe.
Nei!
Herregud. Hva skal vi gjøre?
Vi får ham tilbake. Kom igjen. Vi går uti.
Men det er mørkt og fullt av blekksprut.
Dette hjelper med mørket.
Herregud. Vi døde nesten.
Derek, jeg er lei for at jeg behandlet deg som jeg gjorde.
Det var ikke sånn jeg ville du skulle dø.
Det er over. Han blir blå.
Han var blå allerede. Jeg tror faktisk han blir mindre blå.
-Er det bra eller ille? -Skal jeg vite det? Jeg er grønn.
Herregud. Ser alle fargede like ut for deg?
Han lever! Våkne, kompis.
Hold ut, lillebror. Vi skal få deg hjem.
Hvordan? Vi to får knapt plass i tunnelen,
og Derek er heller frodig.
Etter alle de frodige måltidene.
Det må finnes en annen utvei.
Hør.
Pokker ta deg, skjøre gammel-dame-bein.
Skynd deg, Bean!
FESTLEKTER NR. 54
Selv en Festlekter-kaptein trenger en stille kveld alene av og til.
Hver gang jeg prøver å slappe av ved Monsterøya.
Alle mann på dekk! Senk Festjolla!
Velkommen om bord.
Siden dette er en redningsoperasjon, tar jeg bare halve prisen.
Men vær advart: De skjulte tilleggsavgiftene er ikke til å tro.
Skipet mitt har sunket.
Og det er en lov på havet at en kaptein må gå ned med skuta.
Men jeg synes ikke vi skal være så nøye på det.
Vi drar.
Jeg vil hjelpe, men jeg må levere boka i morgen.
Biblioteket er en streng elskerinne.
Bean! Du reddet meg. Du er visst glad i meg.
Og jeg som trodde du ønsket livet av meg.
To ting kan være sanne.
"Kapittel 17, Kjærlighetens slimete favn.
Sjøkapteinen sukket ensomt
og førte sin staute hånd gjennom sine tjukke lokker.
Han lurte på hvor lenge det var til han ville kjenne en annens armer rundt..."
Tekst: Heidi Rabbevåg