NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Mitä on meneillään?
Trippailemmeko vielä Ihmeiden pesässä?
Ja miksi persauksessani on merirokkoja?
Olit viisi kuukautta kuolleena.
Mitä? Missä olemme?
Voi ei! Mursusaari!
Sullokaa äkkiä hiekkaa korviinne!
Tervetuloa Merenneitosaarelle.
Kävipä tuuri.
Tarjoamme muinaista jumalten nektaria, sangriaa.
Valitkaa itsellenne merenneito.
Ihanaa.
Miksi tätä sanotaan?
Hieronnaksi. Se on kuin hyväntahtoista mukilointia.
Kuolonkankeus alkaa helpottaa.
Miksi sinulla on tuo kolikko?
Vieraat jättävät usein helyjä kiitoksena näyttääkseen, etteivät ole kitupiikkejä.
Huomasin, ettette vielä jättäneet, mutta no.
Puretko koskaan korvanipukkaa hellästi?
Olen tutustunut moniin nipukoihin.
Kaverit, herätkää.
Tämä on paratiisi, mutta meidän pitää palata Dreamlandiin.
Haluan tietää, onko isä kunnossa.
Miksi korvasi punoittavat?
Onko teillä venettä?
Jossain voi olla joutilas.
Löysimme sen noin.
Heitä ei koskaan unohdeta.
Kiitos, että öljysitte ruumiini joka päivä!
Se oli marinadia. Aioimme syödä sinut.
Kyllä, hyvä serenadi. Oli kiva tutustua!
Miksi korvissani on oliivit?
KAPPALE 13 - SE JUTTU
Ryypitään sangriaa, soudetaan kamujen kanssa pikku veneellä.
Jos emme olisi tehneet tätä jo kolme tuntia, tämä olisi kivaa.
Niin. Souda nopeammin.
Entä sinä, Elfo?
Miltä tuntuu olla taas yhdessä bestistesi kanssa?
Ei miltään.
Vai niin, sinua risoo jokin. Mikä hätänä?
Ei mikään. Souda vain.
Souda, souda.
En souda. Olet selvästikin vihainen.
En ole!
Sanoit tuon aika vihaisesti.
Miksi olisin vihainen?
Koska muka-bestikseni jätti minut kuolemaan pelastaakseen oudon rouvan?
En tiedä, heittelen vain ehdotuksia.
Kuten sanoin, en ole vihainen!
Älkää huutako!
Jos pääsi unohtumaan,
koin kirjaimellisesti helvetin tuodakseni sinut takaisin.
Ja minä huijasin teitä molempia, jotta se onnistui.
Totta. Olen kyllä kiitollinen,
mutta se suututtaa silti. Okei?
Ei ole okei. Anna olla jo!
Olisit kiitollinen uhrauksestamme, jästipäinen pikku urpo!
Kuulen teidät vieläkin. Olkaa hiljaa!
Luovuin paljosta vuoksesi. Luovuin... vaikka mistä.
Olen tosi pahoillani.
Rukoilen, että annat anteeksi.
Hyvä on!
No, hyvä, että asia on sovittu.
Ei ole.
Oma rauha.
Mitä tuijotatte? Kasvattakaa silmäluomet.
Nyt riittää.
Hidastetaan! Tyyrpuurin puolella on jotain vedessä!
Se on tukki!
Sanoin jo, ettei tarvitse ilmoittaa joka tukista.
Niin, mutta tässä tukissa on nainen kiinni.
Oletko varma, ettei sekin ole tukki?
No...
Mikäs nainen te olette, kun teillä on kruunu päässä?
Voititteko kauneuskilpailun?
Näytänkö kauneuskilpailun voittajalta?
En vastaa tuohon.
En ole, senkin hölmö. Olen...
Kuningatar. Aito kuningatar.
Haluaako kapteeni tulla tarkistamaan, ettei hän ole tukki?
-Luotan sinuun. -Selvä.
Tuletteko enää koskaan hytistä pois?
Olemme olleet kahdeksan vuotta merillä, ja hanuristi osaa vain yhden kappaleen.
Minkä kappaleen?
"Pop Goes the Weasel".
Soittakaa se taas.
Olemme olleet koko yön sumussa.
-Taidamme kulkea ympyrää. -Mistä tiedät?
Pudotin airon kuutisen tuntia sitten. Menemme koko ajan sen ohi.
Taidan houria.
Kuulen maailman pienimmän ukulelen soittoa.
Isäni pikku käskyläiset, Vip ja Vap!
Hei, missä suunnassa Dreamland on?
Katso! Isäsi!
Isä, minä täällä! Oletko iloinen?
Varokaa!
Kuolkaa, halvatun luopiot!
Hän ei tunnista meitä.
Kiljun kimeämmällä äänellä.
Zog!
Me täällä!
Tuo on tyttärenne. Mitä te teette?
Hän petti minut.
Juoni häijyn äitinsä kanssa, muutti paikan kiveksi ja otti hatkat!
Hän ei astu jalallaan tähän valtakuntaan.
Ei pääse edes huvilaiturista ohi.
Minusta yritettiin tehdä siellä nakkisämpylä.
Ette voi heitellä kivenlohkareita heidän päälleen.
Hei, Bean, Elfo ja Luci.
Riittää, isä! Tapoit jo Vipin ja Vapin!
-Tapoinko Vipin? -Ja Vapin!
Voi poloista Vipiä.
Ole kohtuullinen.
En koskaan!
Häivytään ennen kuin ravut herättävät hänet.
Ehdin pohdiskella veden alla ollessani.
-Potkiskelitte vedessä? -Juuri niin.
Tajusin, että minua pidättelee muukin kuin ankkuri.
Järjestetty avioliitto, itsekäs läski miehenä,
takapajuinen ääliöiden valtakunta. Olin sen vankina.
Minne jäi tyttövuosien haave vetten soturiksi tulemisesta?
Se on yhä täällä Oonan kolmessa sydämessä.
-Eikö teillä ole tyttöiän haaveita? -No, on muutama.
Hetki on koittanut! Mitä odotatte?
Kapteeni ei anna määräyksiä.
Olette merirosvoja.
Tuossa on rikkaiden kauppiaiden puolustuskyvytön laiva.
Ohoi, ystävät.
Oletko hullu liskokuningatar Dreamlandista?
Olen hullu liskokuningatar enkä mistään kotoisin!
Siinä menivät viimeiset arvokkuuden rippeet.
Minne suuntaamme?
Typerä kysymys:
sattuiko täällä jotain poissa ollessani?
Tuntuu, että tämä on minun syytäni.
Annoin viikinkien vallata,
varastin mummini leuan -
ja vaihdoin kännissä lastenhuoneen vauvat, mutta tämä on kirsikka siinä kakussa.
Muistatko, kun hajotimme isäsi kakun? Huisaa.
Isäsi antaa varmasti anteeksi. Hän on ymmärtäväinen mies.
LEIPOMO
Luopio, et saa ikinä anteeksi! Häipykää raunioistani!
Varokaa! Ruislimppu!
Ja croissantteja!
Se lausutaan...
Tuo on Sylvia! Tapasin hänet taivaassa.
Niin suloinen. Ja rasistinen.
Tuo isoäitiään hautaava perhekin on onnellisempi kuin omani.
Hullu isä, paha äiti ja lisko äitipuolena.
Liskopuolesi tuntuu parhaalta vaihtoehdolta.
Onneksi olkoon, pojat!
Mitä saimme?
Hienoa pitsiä, kultarahoja ja eksoottisia mausteita, jotka kutkuttavat aisteja -
kielestä kankkuun.
Katsokaa! Kokonainen omaisuus paprikajauhetta!
Nyt laitetaan maustemunia urakalla.
Olet mahtava. Osaat pomottaa ihmisiä.
Pomotin läskiä Dreamlandissa.
Dreamland?
Hei, kapteeni!
Hei!
Onko kapteeni haltija?
Dreamlandia kohti!
Kaikki tutut asiat ja ihmiset ovat poissa.
Paitsi sekopäinen isäsi.
Näemme täältä ylhäältä, jos hän tulee.
Väärin.
Mikset lähtenyt, Bean? Pyysin kauniisti.
-Mitä? Heittelit meitä kivillä. -Ja sialla.
Olisi pitänyt arvata, että tulisit äitiisi.
En ole samanlainen. Hän on mielipuoli.
Olet 50-prosenttisesti äitisi ja hullu.
Ja 50-prosenttisesti sinä, eli 100-prosenttisesti kaheli.
Mutta en ole. Olen minä itse ja palasin auttamaan sinua.
Mistä tiedän, ettet petä minua taas?
Äiti huiputti meitä molempia. Luota minuun. Anna jousi minulle.
Mistä tiedän, ettet ammu minua?
Katso minua silmiin, isä. Näytänkö siltä, että ampuisin?
Isä!
Auttakaa. Hän on liian painava.
Olen syönyt soraa kaksi viikkoa.
Ei se sorasta johdu.
Luotatko minuun nyt?
Luotan.
Kuten olin sanomassa, tervetuloa takaisin.
Mitä hemmettiä? Ei nyt ole valloituskausi.
Seiska ja kymppi jäivät pystyyn. Siistiä!
Haltija?
Ainoa toinen Elfwoodista lähtenyt haltija oli...
Leavo. Merirosvo Leavo.
Tunnette yliperämieheni.
Hei, Zog.
Hei, kiittämätön petturityttö, jota yritin rakastaa.
Hei, Oona.
Turkasen pyssyt, onko tämä totta?
Meillä on yhteinen tavoite, joten tehdäänkö diili?
Kiinni veti.
Kukaan ei kuunnellut minua,
vaikka olin valtakunnassa ainoa, joka läpäisi leikkikoulun.
Luuletteko, että palasin näyttääkseni, että olen teitä parempi?
Tietysti!
Kaikki muuttuivat kiveksi. Totelkaa Oonaa.
Tuo hieno kapistus on teidän, jos täytätte laivani aarteilla.
Vauhtia. Puukkomiestä janottaa.
Ja Janomiestä puukotuttaa.
Ikuisuusriipus.
Jos saamme Leavon verta, voimme pelastaa valtakunnan.
Hän on aito haltija.
En ehkä ole aito haltija, mutta osaan sentään kuiskata.
Suostumme kaikkiin ehtoihinne.
Saatte kaiken. Upeat rikkauteni ovat teidän.
Aarre!
Meillä ei ole enää rikkauksia.
Meidän pitää vetää tämä vaarallisesti lonkalta.
Se on Grunkwitzien tapa.
Muruseni, minulla oli kova ikävä!
Ihan reilua.
Sinunhan piti elää onnellisena kuningattaresi kanssa.
Oona kulta, olet pääkuningattareni. Unohda hänet.
Sinä ja minä vietimme vuosia yhdessä. Tai ainakin rinnakkain.
Korjataan valtakunta ja avioliittomme.
Valtakunta kyllä.
Avioliitto ei. Haluan eron.
Älä nyt, kulta. Selvitetään tämä.
Voin muuttua.
Voin vaihtaa haisevat vaatteenikin.
Tuskin tunnemme toisiamme. Haluan levittää siipeni.
Onko sinulla siivet? Emme tosiaan tunne toisiamme.
Pahoittelut sotkusta.
En odottanut vieraita.
Täällä löyhkää epätoivo.
Yksin elävän miehen sekasortoinen, spartalainen elämä.
Bozakit veivät parhaat aarteemme.
Kivisukat? Ne eivät ole aarre.
Luulin, että neste kivetti vain elävät asiat.
Et tunne sukkiani.
Haluan jotain paljon arvokkaampaa kuin nämä kirpputoritavarat.
Tutki linna. Minä tutkin linnan alta.
Ei huolta, Beanie. Hoidan tämän.
Elfo, hoida tämä. Olet haltija.
Minäkö? Miten?
Minulla on muistaakseni aarteita luolissa.
Elfo, mene kapteenin oppaaksi.
Voitte olla haltijoiden kesken.
Kumauta häntä päähän ja sullo hänet laatikkoon.
Hoitele hänet, tolvana.
Hei, Leavo. Ihailen saavutuksiasi.
-Lähtemistäkö? -Niin.
Mestari.
TÄSSÄ ON IHMISTEN JÄÄNNÖKSIÄ, EI KSYLOFONI
Ei voi olla.
On se.
En pysty. Minun piti sulloa sinut laatikkoon,
jotta voimme ottaa veresi ja vapauttaa Dreamlandin kansan.
En pysty siihen.
-Haltijat eivät saa satuttaa toisiaan. -Puhu omasta puolestasi.
Saat valita. Joko autat, tai mäskään naamasi.
Montako kertaa olen ollut tämän saman valinnan edessä?
Tällä kertaa valitsen auttamisen.
Anteeksi. Luulin, että valitsisit sen toisen.
Anna anteeksi, Oona. Olin väärässä sinusta.
Saat kaiken anteeksi.
Paitsi sen, että veit huumeeni. Älä tee sitä toiste.
Ystäväsi kertoi, että aioit kidnapata minut ja ottaa vereni, saastainen hurtta.
Niinpä tietysti.
Aarretta ei ole. Minun pitäisi tappaa teidät kaikki.
Odottakaa. Emme valehdelleet. Täällä on aarre.
Se on Dreamlandin ihmisissä.
Veresi avulla voimme palauttaa Dreamlandin loiston -
ja luoda mammonaa, jota tavoittelet.
Saat koko valtakunnan käyttöösi.
Haluatko urheita sotilaita?
Tämä on huono esimerkki, mutta tämä käy.
Tämä kaveri pitää outoja bileitä!
Ja Chazz. Chazzin hoito on upea kokemus.
Mitäs sanot?
Tarvitsette haltijan verta.
Pienen kehoni veri riittää tuskin näille pihan ihmisille,
saati valtakunnalle.
Voin mennä Elfwoodiin ja taivutella muut -
vapauttamaan väkenne, jos suostut yhteen asiaan.
Onko tämä välttämätöntä?
On. Haltijoiden pitää nähdä, ettet ole enää uhka.
Näytä, että olet muuttunut mies.
Me haltijat osaamme antaa anteeksi ja unohtaa.
Katsokaa. Tässä minä kuolin, jos muistat.
Olemme täällä!
Katsopa tuota.
Tuon haltijoiden vihollisen, kuningas Zogin elävänä!
Hän tuli hyvittämään tekonsa!
Ystävät, tulin rukoilemaan anteeksiantoa.
Hirttäjäiset käyntiin!
Anteeksi, luulin, että lopetit. Puhu sinä ensin.
Joitakin kuukausia sitten omin päin toimineet sotilaat,
jotka tulivat ehkä Dreamlandista,
hyökkäsivät erehdyksessä uljaaseen pikku valt...
Hirttäjäiset...
Anteeksi taas.
Peruisin sen, jos voisin, koska se ei ollut oikein -
enkä hyötynyt siitä.
Tarvitsen nyt apuanne.
Esitän siis nöyrimmän anteeksipyyntöni.
-Jatka. -Siinä kaikki.
Anteeksi, en kuunnellut.
-Hirttäjäiset käyntiin! -Sananen, herrani.
Miksi auttaisimme näitä petollisia ihmisiä?
Olemme kärsineet tarpeeksi.
Entä jos heillä on se, mitä haemme?
Jospa löysin sen, mitä olen etsinyt nämä vuodet?
Tarkoitatko, että löysit...
Kyllä. Juuri sen.
Ei olisi uskonut, että Elfo on makein haltija.
Viheltäminen on tyhmää. Hyräilen mieluummin.
Entä se ilmainen pikkuleipä?
Miksi tulin töihin tähän kurjaan valtakuntaan?
Tämäpä noloa.
Yksi pelastettu, kuusituhatta jäljellä.
...henkenne edestä!
Toistan, juoskaa...
Kaikki hyvin!
Mitäs sanot? Tehdäänkö siitä virallista?
Zog, luulin jo, ettet kysykään.
KUNINGAS ZOG - KUNINGATAR OONA
Olette eronneet!
Meillä oli hyvä liitto.
Niin. Muistatko ensimmäisen yön häiden jälkeen, kun me...
Derek!
Tässä. Kiltit taivaskanat.
Lokki on maukkaampaa kuin pelikaani.
Pulut ovat liian sitkeitä mutta helppoja pyydystää.
Derek kulta, lopeta nuo lintujutut.
Entä avioero, josta kerroimme?
On helpotus tietää, etten ole yhtä rikkinäinen kuin te.
Maistuuko papukaija tai keiju?
Minun on aika lopettaa merirosvon elämä.
Olen päättänyt jäädä Dreamlandiin.
Haltijoiden kohtalo on nyt täällä.
Kuka on kapteenimme?
Tarvitsette uuden.
Kovanaaman, joka nauttii määräilystä ja toimii kylmäverisen määrätietoisesti.
Suu kiinni. Homma on minun.
Äidin pitää lähteä töihin.
Haen sinut joka toinen viikonloppu.
Voinko tuoda sinulle jotain?
Harlekiiniasun.
Selvä. Nappaan sellaisen, jos hyökkäämme klovnien laivaan.
Bean, haluatko tulla mukaani? Hullulle tytölle olisi käyttöä.
Minun pitää jäädä tänne päsmäröimään.
Kyllä meressä kaloja riittää.
En hemmetissä ota toista kalanaista vaimoksi.
Taidat olla naurun tarpeessa. Sorcerio!
Enpä tiedä. Tyyppi kertoo aina vuohivitsejä.
Se ei ole nainen, vaan vuoheni!
Ei taas!
Kiitos, tenava. Tiedät aina, mitä kaipaan.
-Voi ei! -Mitä nyt?
Oona vei avaimet.
Tekstitys: Suvi Niemelä