UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
ÎN MEMORIA REGINEI DAGMAR
Mai știi, Dagmar,
când ne furișam în biserică să ne giugiulim, chiar în locul ăsta?
Ce ne mai distram!
Ce n-aș da să-ți mângâi brațul cald și moale,
nu piciorul rece de piatră! Mi-aș dori să fii aici pentru Beanie.
Știi ce greu e să fii tată, fără o mamă care să facă toată munca grea?
Pe cine păcălesc?
Mi-aș dori să fii aici pentru mine.
Parc-ar fi o nucă de cocos.
E tare pe dinafară, dar pe dinăuntru e...
- ...nucă de cocos. - Jerry!
Cine ți-a dat voie să te uiți la Focul Oracolului?
Zog pleacă de la biserică. Să-i urmărim progresul.
Arată-mi vrăjitorul!
Ochi de triton, coadă de triton,
restul corpului de triton și sânge de elf.
Pam!
Sper că ăsta e Elixirul Vieții.
Mai bine ar fi elixirul morții, sac de grăsime ce ești! Hopa!
- Ce e? - Iertare, Maiestate!
Din greșeală, se pare că am inventat serul adevărului,
fanfaron îmbuibat cu sos ce ești!
Serul adevărului? Niciun rege nu vrea să audă adevărul.
Vreau secretul vieții!
Ai sânge de elf de câteva săptămâni. La ce l-ai folosit?
Am inventat un șampon care poate face orice animal să râdă.
De unde știu că nu făcea asta și înainte?
Fă Elixirul Vieții sau te azvârl într-o cușcă rezistentă la vrăjitori
care, în cazul tău, e o cutie de carton cu o cărămidă deasupra.
Promite-mi că nu vii la înmormântarea mea!
CAPITOLUL AL VIII-LEA LIMITELE NEMURIRII
Sper că nu e jenant că ne-am sărutat când eram drogați.
- Nu e. - Doar că...
acum suntem într-o situație incertă, bizară și habar n-avem ce facem.
Eu știu precis ce facem. Cumpărăm napi.
Uite, o distracție!
Ce se petrece? De ce sunt toți așa bucuroși?
Mai știi când lumea doar muncea, murea de foame sau mânca?
Acum există al patrulea element: divertismentul.
Divertismentul e doar o unealtă care potolește masele
și duce la declinul și prăbușirea civilizației.
Să batem și noi din palme!
Mă scuzați.
Mișcă-ți fundul durduliu, te rog!
Nu-mi place cum se vede de-aici.
Ce-mi place să mă legăn pe muzică!
Dră Moonpence?
Da, mărite sfetnic.
Am audiență la rege în dimineața asta?
- Nu, mărite sfetnic. - Bine.
Am multe chestiuni oficiale de rezolvat.
Mă întreb ce-avem la prânz.
Ruladă de capră.
Cu legume de primăvară.
Și sos.
Nu mai e sos.
Am încurcat-o, Oddie.
Nu pot să-i dau de capăt Elixirului Vieții,
oricâte vrăji aș face.
Sunt un impostor!
Nu-i așa că sunt?
Ca prieten și amant, nu există om mai sincer ca tine.
Mâinile astea... credeam că sunt magice.
Sunt și vor fi. Doar că nu știu să lucrez cu sângele de elf.
Parcă ar fi făcut dintr-un sos idiot.
Am încercat toate vrăjile din carte.
Poate-ți trebuie altă carte.
A mai fost o practicantă a artelor întunecate aici.
Vrăjitoarea.
Ăsta era bârlogul ei.
Nu ajunge un strat proaspăt de glazură.
POTERA - NU TRECEȚI
UTILIZAREA MAGIEI EDIȚIE PRESCURTATĂ ȘI INTEGRALĂ
Omniconul!
Cartea antică a vrăjilor și cinelor simple de duminică,
din care există doar două exemplare!
Cealaltă îi aparține lui Collecticus și încă e sigilată în ambalajul original.
„Elixir Vitae con Arroz.”
Elixirul Vieții cu orez!
În sfârșit, elful!
Te urmăresc de mult, iar acum ai venit tu la mine.
Ești un străin. Am auzit de tine.
Unde-mi sunt bomboanele?
Sănătate!
Ajutor!
Elfo! Unde ești?
Aici! Repede, mă mănâncă pielea!
Am scăpat.
Nu!
Te voi găsi, Elfo.
Știam eu că trebuia să-l ții în lesă.
Frate, cum sunt armurile astea noi...
Le-ați văzut? Sunt enorme.
Eu prefer să mă apăr ca pe vremuri,
alergând ca un laș.
Maiestate, am vești miraculoase.
Super! Stai, să opresc ăsta.
Vai, nu!
Sire, am găsit secretul pentru a crea Elixirul Vieții cu sânge de elf.
Și?
Sângele trebuie distilat într-o sticluță specială,
Pandantivul Nemuririi.
- Și? - Nu-l avem.
Dar știm unde se afla nu demult.
Dar l-am căutat și nu e acolo.
Dar putem organiza o cruciadă pentru a găsi sticluța.
Dar măcar avem elful.
Elfo a fost răpit!
Bine, continuă cu loviturile!
Hei! Imaginea aia era pe căruța în care l-au dus pe Elfo!
Oprește loviturile!
Înălțimea voastră, cine l-a răpit pe Elfo știe de sticluță, adică...
Tot Elixirul Vieții caută.
Dacă găsim sticluța, îl găsim pe Elfo!
Trimiteți toți cavalerii în căutarea sticluței!
Anulați celelalte misiuni!
Îl vom găsi pe singurul și adevăratul Dumnezeu la anul.
Nu putem lăsa Pandantivul Nemuririi să cadă pe mâini nepotrivite.
- Să vină asasinul care trece neobservat. - Sunt aici, domnule.
Nu mai face asta!
Dragi cavaleri,
doamnă și mama lui Mertz, care a insistat să vină.
Nici nu-mi veți simți prezența.
Stai drept, puișor!
Pornim în misiune,
ca să-i aducem nemurirea cârmuitorului nostru, regele de Dreamland.
Și să-l găsim pe Elfo!
Drăguț! Ți-e dor de prietenul tău.
Dar, dacă nu-l găsiți, poate ți-l prezint pe fiul meu.
Pari a fi de nasul lui.
CALMARII URIAȘI
MLAȘTINA AMANȚILOR
PĂDUREA FERMECATĂ
Cartea cu vrăji a vrăjitoarei e secretul pentru toate.
Trebuie s-o găsim și s-o întrebăm ce știe despre sticluță.
Noua sa locuință e înainte.
Când le-a explodat casa de turtă dulce,
ea și soră-sa s-au mutat într-un apartament de bomboane.
PĂDUREA FERMECATĂ
Fraților, avem zece minute până să ni se topească șeile.
Doriți niște prăjiturele ușor blestemate?
Să trecem la scopul vizitei.
Asta a fost a ta, nu-i așa, vrăjitoareo?
Spune-mi Gwen, te rog!
De fapt, era a fostului meu soț, Malfus netrebnicul.
Îmi place când oamenii își terfelesc foștii parteneri. Varsă tot, soro!
Malfus era obsedat să facă Elixirul Vieții.
Când a găsit Pandantivul Nemuririi, totul s-a dus pe apa sâmbetei.
Și acum unde e?
A plecat în nord.
S-a izolat de societate
și trăiește pe cel mai înalt munte din ținut.
Înghețata Diavolului.
DEFILEUL VREMURILOR
CHIUIȚI PE PROPRIUL RISC
PEȘTERA CU O SINGURĂ CAPCANĂ
ÎNGHEȚATA DIAVOLULUI
„Îndrăzniți să intrați în Peștera cu o Singură Capcană?”
Care dintre voi, viteji cavaleri, intră primul?
Probabil că el.
Prea bine. Nu degeaba mi se spune Mortimer cel de Sacrificiu.
Acum, că singura capcană a fost declanșată,
sigur putem intra în peșteră fără probleme.
Dă-mi voie!
Bun. Acum, că a fost declanșată capcana din două părți,
peștera e și mai sigură.
Turbish? Mertz?
Și dacă mai e și a treia parte? Nu-mi trimiți puișorul acolo.
Mamă...
Ce e? Dacă te îmbraci în metal, ar trebui să stau liniștită?
Mai bine mor decât să ascult asta. Eu intru!
Sunt ascuns în cea mai adâncă și mai întunecată parte a peșterii.
- Nu mă veți găsi niciodată! - Iată-te!
Tu ești Malfus Filozoful?
Da.
Și cine sunteți voi, care ați trecut de Singura Capcană din Două Părți?
Eu sunt Vrăjitorio, Vrăjitorul Minunat. Capcanele tale nu-s bune pentru...
Grupuri de trei sau mai mulți? Da, trebuie să iau măsuri.
Căutăm Pandantivul Nemuririi.
Te-ai folosit de el și ai fost binecuvântat cu nemurirea?
Nemurirea e un blestem!
Când viața e veșnică, la fel sunt toate!
Monotonia, repetiția.
Monotonia...
Unde rămăsesem?
Da, repetiția.
Monotonia.
- Să vă spun o poveste. - Nu, te rog.
Cândva, am cunoscut o domniță încântătoare și curajoasă.
O chema Gwen.
Și, după toate acestea, ne-am îndrăgostit lulea.
Genul de iubire modelat de aventură
și pecetluit în alcov.
Fix asta îmi doresc.
Ai grijă ce-ți dorești!
Ne-am jurat iubire veșnică
și m-am întrebat cum ar fi dacă iubirea ar fi într-adevăr veșnică.
A fost nevoie de o singură picătură de sânge de elf. Eu am folosit-o, dar Gwen a refuzat.
Era mai deșteaptă. Eram deja căsătoriți de 90 de ani
și nu eram siguri dacă al 17-lea câine al nostru ne va rezolva problemele.
Ni le-a rezolvat, pentru o vreme.
Dar apoi n-a mai făcut-o și ne-am despărțit.
Am venit aici,
dar nu înainte să mă descotorosesc de sticluța aia blestemată!
Te-ai descotorosit de ea?
Am aruncat-o la Marginea Lumii.
Există un astfel de loc?
Lângă Drumul Cireșilor. Faceți dreapta la academia de dans.
Dar nu ajunge să găsiți sticluța. Vă trebuie sânge de elf.
Avem un elf. Cel puțin aveam.
A fost răpit.
De cineva cu simbolul ăsta pe căruță.
Elful vostru e la ei?
Dacă vor găsi sticluța va fi catastrofal!
Găsiți-i și pe ei, și pe elf, și sticluța!
Și, dacă tot v-ați apucat, și pe voi.
Totul e în cartea mea.
E mai mult o scrisoare către tata.
Cu bine, Malfus!
Primește un dar, ca să mai uiți de plictiseală.
La ce-mi trebuie cal?
Nu e un cal oarecare.
E un cal care râde!
Ura! Peștera va fi umplută cu râsete
și miros de cal!
Acum plecați, vă rog!
Pandantivul Nemuririi nu trebuie să cadă pe mâini nepotrivite.
Malfus, de unde știi că vom folosi sticluța cu bună-credință?
Nu știi nimic despre noi.
Știu totul despre tine, Tiabeanie.
Dar nu ți-am spus cum mă cheamă.
E o poveste lungă, eu...
Sunetul râsului tău îmi aduce mare bucurie.
Capul o să ți-l mănânc la urmă.
LACUL INFERIOR
PĂDUREA PUTREZITĂ
MARGINEA LUMII CASA ȚIPĂTULUI STINS
I se spune margine, dar e mai mult o pantă ușoară!
Așa nu-l vom găsi niciodată pe Elfo.
Doar asta te interesează?
Mi-am pierdut trei dintre cele mai bune armuri.
Cu tot cu conținut.
Vai, mi se rupe sufletul!
Mă duc să văd ce știu cei de la magazinul de suveniruri.
Darrell, ce se întâmplă cu chestiile care cad peste margine?
Cad la nesfârșit. Așa cred.
A recuperat vreodată cineva ceva?
De obicei, oamenii aruncă lucruri care nu le mai trebuie.
Și noi vindem chestii care nu trebuiesc nimănui. Vrei și tu?
Pentru un șiling ți le gravez cu numele unei persoane neiubite.
Nu, mersi, dar iau frânghia asta.
Vrei să ți-o gravez, cu un șiling?
A zis: „Nu, mersi”. Ce n-ai înțeles?
Partea cu „nu”. - Ce faci? - Tu de ce ai sărit?
Dna Mertz s-a uitat la mine și voia să spună ceva.
Mulțumesc că ne-ați salvat, domnule.
Nu v-am salvat, ci ați căzut pe mine.
Simțiți-vă ca acasă!
Vrea cineva somon regurgitat?
Nu. Categoric nu.
Nu te supăra, dar ce dracu' ai la bornău?
Sunt grifon. Jumătate om, jumătate pasăre, jumătate leu.
Ultima femelă din specie.
- Ești femeie? - Genul e un spectru.
De ce au dispărut ai tăi?
Bărbații de azi nu vor să se desfrâneze cu o pasăre uriașă.
Vreunul dintre voi e dispus să ajute o gagică?
E furt cultural dacă-mi pun cioc?
Băi, ține-ți capa pe tine! Uite ce are în cuib!
L-am decorat singur. Cu obiecte care au căzut în el.
Multe sunt gravate.
Pe ăsta scrie: „Te urăsc, Darrell.”
A căzut ceva asemănător cu asta?
Nu. Dar a căzut exact chestia aia.
Putem s-o vedem?
Nu. I-am dat-o cu ani în urmă unui rege cu coroană de șerpi.
Unui rege? De unde?
Din Orașul Pierdut Cremorrah.
Cremorrah?
Desigur. Cremorrah.
E exorcistul ăla înfiorător!
Am un nume, să știți.
Marele Jo.
Într-adevăr.
Mersi de informații, Omule-Pasăre. M-ai ajutat să economisesc timp.
Eu nu-ți voi spune planul meu, ca alți ticăloși.
O zi bună!
Și în mintea mea nu sunt un ticălos. Cred că ceea ce fac e bine.
Cred că el l-a răpit pe Elfo. Trebuie să-l urmărim.
Omule-Pasăre, activează-te!
Alte solicitări?
Ajutor! Ne-au legat!
Repede, o să-i cadă mamei călușul din gură!
Mult succes! Di!
Mai repede, Porky!
Am o idee genială.
- Omule-Pasăre, activează-te! - Măiculiță!
Fir-ar! Mai scapă unul!
Da, dar îmi trebuie 20 de minute și un pahar mare de lapte.
Trebuie să arunci cu ceva în ei.
Ce dracu' trebuia să facă oul ăla?
Și acum?
Trebuie să ne furișăm în față. Să-i surprindem!
Da!
Tare! M-ai ratat.
Ce nai...
Poate fi simplu sau poate fi complicat.
Îmi place simplu.
CÂMPURILE CU OUĂ ALE PĂSĂRII BIRDLADD
- Unde mă aflu? - În cala unei nave de marfă.
Elfo? Doamne, unde ești?
În cala unei nave de marfă.
- Dar nu te văd. - Sunt într-un sac.
Și e ceva mare deasupra mea. Parc-ar fi un urs!
Ajutor, sfâșie sacul!
Bean!
Elfo, cât mă bucur să te văd!
Uită-te la fețișoara asta drăguță! Ce dor mi-a fost de tine!
Și mie mi-a fost tare dor de tine!
Porky și Marele Jo au o relație toxică.
Priviți! Orașul Pierdut Cremorrah!
BUN VENIT ÎN ORAȘUL PIERDUT CREMORRAH!
Am văzut chestii mai faine.
Cum să găsim sticluța, dacă nu găsim nici măcar orașul?
Legenda spune că Pandantivul Nemuririi prinde viață în apropierea unui elf.
Când Elfo se va apropia de ea, sticluța va emite un semnal sonor.
Vrei să mă târăsc prin iadul ăsta încins până aud un bip?
Nu, dle Elfo, vreau să te frigi.
Cred că glumești.
Frige! Mama naibii! Mersi, Bean. Nu mă mai arde.
Acum, singura durere e umilința.
Cred c-am găsit ceva! Ar putea fi...
O cale de acces.
- Ce s-a întâmplat aici? - Maru. Asta s-a întâmplat.
Habar n-am ce înseamnă asta, doar că nu pot respira.
Cremorrah era un regat cu bogății inimaginabile constând în... șerpi.
Economia sa prosperă, bazată pe șerpi, era invidiată de lumea cunoscută.
Oamenii erau atât de bogați, încât aveau buzunarele pline de șerpi.
Regatul învecinat Maru, cu economia sa bazată pe șoareci,
era verde de invidie și se afla în pericol constant.
Maru a decis să atace Cremorrah,
însă, neavând armată, regatul a fost nevoit să recurgă la magie.
Au făcut o poțiune care putea cuceri un întreg regat fără nici măcar o sabie.
Maru a inundat Cremorrah cu poțiunea
și locuitorii au fost transformați imediat în piatră.
Dar regele nu era aici.
Evident, oamenii săi și-au făcut de cap în lipsa lui.
Câtă lipsă de respect! Vă puteți imagina?
Eu nu. Câtă lipsă de respect!
La întoarcere, regele i-a găsit pe toți încremeniți.
Poate de aceea a apelat la puterile Pandantivului Nemuririi.
Frumos!
N-avea sânge de elf, așa că a fost și el transformat în stană de piatră.
Și, totuși, a fost ultimul care a avut-o.
Găsiți regele și veți găsi sticluța!
Iată-l!
Rețineți momentul solemn când l-am văzut prima oară pe regele Doris!
Mamă! Într-o zi ești o civilizație extraordinară,
iar a doua zi te transformi într-o casă care-ți dă fiori.
După 45 de ani de necromanție am ajuns aici.
Porky, lasă gluma și verifică-l pe rege!
Nu veți pune mâna pe sticluță!
Nu ești un străjer de piatră!
Cine ești?
Sunt un asasin din Maru, în slujba împăratului Cloyd.
Și care e misiunea ta?
Să păzesc Pandantivul Nemuririi! Și să răspund la orice întrebare!
Să ne furișăm afară, pe fondul zăngănitului.
Bean, stai! Dacă ne întoarcem fără sticluță,
tatăl tău va face moarte de om. A ta, probabil.
Nici nu știm unde e. Nu e la regele încremenit.
Sunt câțiva șoareci morți și...
Nu e nimic de văzut aici.
- Te-am prins! - Nu! Dă-mi drumul!
Din cauza ta mi-am pierdut o mână în vulcanul ăla.
Acum îți vei pierde și tu un picior,
căci voi lua cizma asta cu tot ce e în ea.
Nu mă mir că Porky te urăște.
Brațul meu nou și strălucitor!
Du-te!
Pleacă cu sticluța!
Nu ți s-a spus să nu lași pe nimeni s-o ia?
Nu pe nimeni, doar pe tine. Misiunea mea s-a încheiat.
Ne vedem în Iad, ciudatule!
Să vedem cum îți place să fii îngropat.
Nu veți reuși să umpleți toată încăperea cu nisip.
Cum să nu? Doar e un deșert întreg aici.
Planul nostru e și mai aproape de realizare.
Pentru sfârșitul regatului Dreamland!
Deși mă îndoiesc de motivele lor malefice, mă bucur să-i văd fericiți.
Nemurirea e o tâmpenie.
Cei care și-o doresc devin orbi la ce e frumos și se află sub ochii lor,
viața de zi cu zi.
Fie să trăim fiecare zi și să spunem...
Știi, sunt nespus de singur, dar cred că ar trebui să pleci.