‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- באהבה לזכר המלכה דגמר -‬
‫זוכרת, דגמר,‬
‫שנהגנו להתגנב לכנסייה‬ ‫כדי להתמזמז ממש במקום הזה?‬
‫כמה כייפנו.‬
‫אילו רק ליטפתי את ידך החמה והרכה‬
‫במקום את כף הרגל מאבן הקרה הזאת.‬ ‫הלוואי שהיית כאן בשביל ביני.‬
‫את יודעת כמה קשה להיות אבא‬ ‫בלי שאימא תעשה את כל העבודה?‬
‫על מי אני עובד?‬
‫הלוואי שהיית פה בשבילי.‬
‫הוא כמו קוקוס.‬
‫קשה מבחוץ, אבל מבפנים...‬
‫קוקוס.‬ ‫-ג'רי!‬
‫מי אמר שתוכל לצפות באש האורקל?‬
‫זוג עוזב את הכנסייה.‬ ‫חובה לעקוב אחר התקדמותו.‬
‫תראי לי את המכשף.‬
‫עין סלמנדרה, זנב סלמנדרה,‬
‫שאר הסלמנדרה ודם אלף.‬
‫דוינק.‬
‫כדאי מאוד שזה יהיה סם החיים.‬
‫הלוואי שזה היה סם המוות,‬ ‫שק שמן שכמותך. אופס!‬
‫מה?‬ ‫-סליחה, הוד רוממותך.‬
‫נראה שהמצאתי בטעות נסיוב אמת,‬
‫רברבן גומע רוטב שכמותך!‬
‫נסיוב אמת? שום מלך לא רוצה לשמוע את האמת.‬
‫אני רוצה את המפתח לחיים!‬
‫יש לך דם אלפים כבר שבועות, ומה יצא לך מזה?‬
‫יצרתי שמפו שיכול לגרום לכל חיה לצחוק.‬
‫איך אני יודע שלא עשה את זה קודם?‬
‫תייצר את סם החיים‬ ‫או שאזרוק אותך לכלוב עמיד בפני מכשפים,‬
‫שמבחינתך זה אומר קופסת קרטון‬ ‫שיש עליה לבנה.‬
‫תבטיח לי שלא תבוא ללוויה שלי.‬
‫- פרק שמיני‬ ‫מגבלות האלמותיות -‬
‫אז אני מקווה שלא מוזר‬ ‫בגלל הנשיקה המסוממת שלנו.‬
‫לא.‬ ‫-פשוט,‬
‫עכשיו אנחנו בלימבו מוזר‬ ‫ואנחנו לא יודעים מה אנחנו עושים.‬
‫אני יודעת בדיוק מה אנחנו עושים.‬ ‫אנחנו קונים לפתות.‬
‫היי, הסחת דעת!‬
‫מה קורה? למה כולם מתרגשים כל כך?‬
‫זוכרים איך אנשים נהגו פשוט לעבוד,‬ ‫לגווע ברעב או לאכול?‬
‫עכשיו יש דבר רביעי, בידור.‬
‫בידור הוא סתם כלי שמרגיע את ההמונים‬
‫ומוביל לריקבון ולהתמוטטות הסופית‬ ‫של הציביליזציה.‬
‫בואו נמחא כף.‬
‫סליחה, תסלחו לי.‬
‫תזיז את התחת השמן, בבקשה.‬
‫אני לא אוהב את הנוף מפה למטה.‬
‫אני אוהב להתנודד ולקפץ לקול המוזיקה.‬
‫מיס מונפנס?‬
‫כן, אדוני השר?‬
‫האם אני נפגש הבוקר עם המלך?‬
‫לא, אדוני השר.‬ ‫-יופי.‬
‫עליי לטפל בהרבה עניינים רשמיים.‬
‫מעניין מה יש לארוחת צהריים.‬
‫קציץ עז.‬
‫עם ירקות אביביים.‬
‫ורוטב.‬
‫אזל הרוטב.‬
‫אני בצרה, אודי.‬
‫אני לא מפצח את סם החיים,‬
‫לא משנה כמה אברקזב ואלקזו אני עושה.‬
‫אני רמאי!‬
‫נכון?‬
‫כחבר וכמאהב, אין אמיתי יותר ממך.‬
‫הידיים האלה... חשבתי שיש בהן קסם.‬
‫יש בהן, ועוד יהיה.‬ ‫אני לא יודע איך לעבוד עם דם האלפים הזה.‬
‫זה כאילו הוא עשוי מרוטב מטורף.‬
‫ניסיתי כל כישוף בספר שלי.‬
‫אז אולי אתה צריך ספר חדש.‬
‫הייתה כאן עוד עוסקת בכוחות האופל.‬
‫המכשפה.‬
‫זאת הייתה המאורה שלה.‬
‫זה יזדקק ליותר משכבה חדשה של ציפוי לעוגה.‬
‫- קו משטרתי - לא לחצות -‬
‫- האומניקון‬ ‫מקוצר ולא מקוצר בזכות קסם -‬
‫הספר העתיק‬ ‫לכישופים ולסעודות יום ראשון קלות‬
‫שרק שני עותקים שלו קיימים!‬
‫האחר שייך לאוספטיקוס‬ ‫והוא עדיין בקופסה המקורית שלו.‬
‫"אליקסיר ויטאה קון ארוס".‬
‫סם החיים עם אורז!‬
‫סוף סוף, האלף.‬
‫עקבתי אחריך, אבל אתה באת אליי.‬
‫אתה זר. שמעתי עליך.‬
‫עכשיו, איפה הממתקים שלי?‬
‫לבריאות.‬
‫הצילו!‬
‫אלפו! איפה אתה?‬
‫פה בפנים! מהר, זה ממש מגרד!‬
‫נמלטתי.‬
‫לא!‬
‫אני אמצא אותך, אלפו.‬
‫ידעתי שהיית צריכה להחזיק אותו על רצועה.‬
‫אלוהים, השריון החדש בימינו.‬
‫ראית אותו? מגושם כל כך.‬
‫אני מעדיף להישאר מוגן בדרך המסורתית,‬
‫לברוח כמו פחדן.‬
‫הוד רוממותך, יש לי חדשות מופלאות.‬
‫נהדר, תן לי לכבות את זה.‬
‫אוי, לא.‬
‫מלכי, גילינו את הסוד‬ ‫ליצירת סם החיים באמצעות דם אלפים.‬
‫ו...?‬
‫את הדם יש לזקק בבקבוקון מיוחד‬
‫ששמו תליון הנצח.‬
‫ו...?‬ ‫-אין לנו אותו.‬
‫אבל אנחנו יודעים היכן היה לאחרונה.‬
‫אבל חיפשנו, והוא לא שם.‬
‫אבל אפשר לצאת למסע ולמצוא את הבקבוקון.‬
‫אבל לפחות האלף אצלנו.‬
‫אלפו נחטף!‬
‫בסדר, תמשיך עם המכות.‬
‫היי! התמונה הזאת הייתה‬ ‫על העגלה שלקחו בה את אלפו!‬
‫המתן עם המכות.‬
‫הוד רוממותך, מי שחטף את אלפו‬ ‫יודע על הבקבוקון, משמע ש...‬
‫הוא גם רוצה את סם החיים.‬
‫נמצא את הבקבוקון, ונמצא את אלפו!‬
‫שלחו את האבירים בחיפוש אחר הבקבוקון.‬
‫בטלו את כל שאר החיפושים.‬
‫נמצא את האל האמיתי בשנה הבאה.‬
‫אסור לאפשר לתליון הנצח‬ ‫ליפול לידיים הלא נכונות.‬
‫זמני את המתנקש החשאי ביותר שלנו.‬ ‫-פה, אדוני.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אחיי האבירים,‬
‫גברתי, ואמו של מרץ, שהתעקשה לבוא.‬
‫אפילו לא תדעו שאני פה.‬
‫אל תשמוט כתפיים, מתוקי.‬
‫אנחנו יוצאים לחיפוש‬
‫להביא חיי נצח לאדוננו ושליטנו,‬ ‫מלך דרימלנד.‬
‫ולמצוא את אלפו!‬
‫זה מתוק. את מתגעגעת לחבר שלך.‬
‫אבל אם לא תמצאי אותו,‬ ‫אולי אכיר לך את הבן שלי.‬
‫נראה שאת ברמה שלו.‬
‫- דיונוני ענק -‬
‫- דרימלנד -‬
‫- ביצת הנאהבים -‬
‫- היער המכושף -‬
‫ספר הכישופים של המכשפה הוא המפתח לכול.‬
‫חובה למצוא אותה‬ ‫ולשאול אותה מה ידוע לה על הבקבוקון.‬
‫הבית החדש שלה ממש לפנינו.‬
‫כשבית העוגיות התפוצץ,‬
‫היא ואחותה הצטמצמו לדירת ממתקים.‬
‫בסדר, חיילים, יש לנו עשר דקות‬ ‫עד שהאוכפים שלנו נמסים.‬
‫תרצו עוגיות קצת מקוללות?‬
‫אם נוכל להגיע למטרת הביקור שלנו.‬
‫זה היה שלך, לא, מכשפה?‬
‫בבקשה, קרא לי גוון.‬
‫למעשה, זה היה שייך לגרוש האפס שלי, מלפוס.‬
‫אני אוהב שאנשים מלכלכים‬ ‫על האקסים שלהם. שפכי, אחותי!‬
‫מלפוס היה אובססיבי כשדובר ביצירת סם החיים.‬
‫וברגע שהוא מצא את תליון הנצח,‬ ‫הוא הלך לעזאזל.‬
‫אז איפה הוא עכשיו?‬
‫הוא הלך בכיוון השני!‬
‫הוא הרחיק את עצמו מהחברה‬
‫כדי לחיות בפסגת ההר הגבוה ביותר בארץ.‬
‫קרטיב השטן.‬
‫- ערוץ אקלימים שונים -‬
‫- שיר יודל על אחריותך -‬
‫- מערת המלכודת היחידה -‬
‫- קרטיב השטן -‬
‫"האם תעז להיכנס למערת המלכודת היחידה?"‬
‫מי מהאבירים האמיצים ייכנס ראשון?‬
‫סביר להניח שהוא.‬
‫בסדר גמור.‬ ‫לא סתם קוראים לי מורטימר הראוי להקרבה.‬
‫כעת משהמלכודת היחידה הופעלה,‬
‫ודאי בטוח להיכנס למערה.‬
‫הרשה לי.‬
‫בסדר, כעת משהמלכודת היחידה‬ ‫בעלת שני החלקים הופעלה,‬
‫אפילו בטוח יותר להיכנס למערה.‬
‫טרביש? מרץ?‬
‫מה אם יש חלק שלישי?‬ ‫אתה לא שולח את מתוקי שלי לשם.‬
‫אימא...‬
‫מה? אתה לובש בגדי מתכת,‬ ‫ואני אמורה להפסיק לדאוג לך?‬
‫אני מעדיף למות מאשר להקשיב לזה. אני נכנס.‬
‫אני מסתתר בחלק הכי עמוק וחשוך של המערה.‬
‫לעולם לא תמצאו אותי!‬ ‫-הנה אתה!‬
‫אתה מלפוס הפילוסוף?‬
‫אכן.‬
‫ומי אתם, שעברתם דרך‬ ‫המלכודת היחידה בעלת שני החלקים?‬
‫אני מכשפיו, מכשף הפלאים.‬ ‫המלכודות שלך הן לא יריב שקול ל...‬
‫קבוצות של שלושה או יותר?‬ ‫כן, אני חייב לעשות משהו בעניין.‬
‫עכשיו תראה, אנחנו מחפשים את תליון הנצח.‬
‫האם נעזרת בו ונתברכת באלמותיות?‬
‫אלמותיות היא קללה.‬
‫כשהחיים הם אינסופיים,‬ ‫כך הוא גם כל דבר אחר.‬
‫המונוטוניות, החזרה.‬
‫המונוטוניות...‬
‫איפה הייתי?‬
‫כן, החזרה.‬
‫המונוטוניות.‬
‫תנו לי לספר לכם סיפור.‬ ‫-בבקשה, לא.‬
‫פעם הכרתי עלמה מקסימה ואמיצה.‬
‫שמה היה גוון.‬
‫ואחרי כל זה, התאהבנו זה בזה בגדול.‬
‫סוג של אהבה שמתחשלת בהרפתקה‬
‫ונחתמת בחדר השינה.‬
‫זה כל כך מה שאני רוצה.‬
‫היזהרי במשאלותייך.‬
‫נשבענו באהבתנו הנצחית זה לזה,‬
‫וחשבתי, מה אם אהבתנו‬ ‫באמת תוכל להיות נצחית?‬
‫וכל שזה דרש היה טיפה אחת של דם אלפים.‬ ‫אני השתמשתי בו, אבל גוון סירבה.‬
‫היא הייתה החכמה.‬ ‫כבר היינו נשואים במשך 90 שנה,‬
‫ולא היינו בטוחים שהכלב ה-17‬ ‫יפתור את הבעיות שלנו.‬
‫הוא פתר, במשך זמן מה.‬
‫אבל אז לא, אז נפרדנו.‬
‫באתי הנה,‬
‫אבל לא לפני שנפטרתי מהבקבוקון הארור הזה!‬
‫נפטרת ממנו?‬
‫זרקתי אותו מעבר לקצה העולם.‬
‫יש מקום כזה?‬
‫מעבר לדרך צ'ריווד.‬ ‫פנו ימינה באקדמיה לריקוד.‬
‫אבל לא יועיל להשיג את הבקבוקון.‬ ‫צריך דם אלפים.‬
‫יש לנו אלף. או לפחות היה לנו אחד.‬
‫הוא נחטף.‬
‫על ידי מישהו עם הסמל הזה על העגלה שלו.‬
‫לטענתכם האלף שלכם בידיהם?‬
‫אם הם ישיגו את הבקבוקון הזה, זה יהיה נורא!‬
‫מצאו אותו, ואת זה, ואותם!‬
‫ואולי, על הדרך, את עצמכם.‬
‫הכול בספר שלי.‬
‫זה פחות ספר ויותר מכתב לאבא שלי.‬
‫היה שלום, מלפוס.‬
‫אתן לך מתנה שתפיג את השעמום שלך.‬
‫במה יעזור לי סוס?‬
‫זה לא סוס רגיל.‬
‫סוס צוחק!‬
‫הידד! המערה תתמלא בקול צחוק‬
‫ובריח של סוס.‬
‫עכשיו בבקשה, לכו.‬
‫אסור שתליון הנצח ייפול לידיים הלא נכונות.‬
‫מלפוס, איך אתה יודע‬ ‫שאנחנו נשתמש בבקבוקון כראוי?‬
‫אתה לא יודע עלינו כלום.‬
‫אני יודע הכול עלייך, טיאביני.‬
‫אבל לא אמרתי לך את שמי.‬
‫זה סיפור ארוך, אני...‬
‫קול צחוקך מסב לי כזה אושר.‬
‫אז את הראש שלך אוכל אחרון.‬
‫- אגם אינפריור -‬
‫- יער מאובן -‬
‫- קצה העולם‬ ‫בית הזעקה הדועכת -‬
‫קוראים לזה קצה,‬ ‫אבל זה יותר כמו מדרון מתון!‬
‫לעולם לא נמצא ככה את אלפו.‬
‫רק זה מעניין אותך?‬
‫איבדתי שלושה מהשריונות הכי טובים שלי.‬
‫ואת התוכן שלהם.‬
‫הנה הלאוטה הקטנה בעולם.‬
‫אברר מה יודעים בחנות המזכרות.‬
‫תגיד, דארל,‬ ‫מה קורה לדברים שנופלים מעבר לקצה?‬
‫הם נופלים לנצח, אני מניח.‬
‫קרה שהחזירו למישהו משהו?‬
‫בדרך כלל זורקים דברים שלא רוצים.‬
‫אנחנו גם מוכרים דברים שלא רוצים.‬ ‫רוצה משהו?‬
‫בשביל שילינג אוכל לחרוט עליו‬ ‫שם של אדם שנוא.‬
‫לא, תודה, אבל אקנה את החבל הזה.‬
‫לחרוט עליו בתמורה לשילינג?‬
‫איזה חלק מ"לא, תודה" אתה לא מבין?‬
‫את החלק של ה"לא".‬ ‫מה קורה?‬ ‫-למה אתה קפצת?‬
‫גברת מרץ הביטה בי כאילו עמדה לומר משהו.‬
‫תודה שהצלת אותנו, אדוני.‬
‫לא הצלתי אתכם כמו שנפלתם עליי.‬
‫תרגישו בבית.‬
‫מישהו רוצה סלמון שהעליתי מהקיבה?‬
‫לא. ממש לא.‬
‫בלי להעליב, אבל מה הקטע עם האף שלך?‬
‫אני גריפון. חצי אדם, חצי ציפור, חצי אריה.‬
‫הנקבה האחרונה מסוגי.‬
‫אתה אישה?‬ ‫-מגדר הוא קשת רחבה.‬
‫למה אתם נכחדים?‬
‫בימינו, מרבית הגברים מעדיפים‬ ‫להזדווג עם יצור שהוא לא ציפור ענקית.‬
‫אז לא תסכימו לעזור לבחורה?‬
‫זה ניכוס תרבותי אם אני מרכיב מקור?‬
‫אחי, אל תפשוט את הגלימה.‬ ‫תראה את הדברים בקן שלו.‬
‫קישטתי אותו בעצמי עם פריטים שנפלו פנימה.‬
‫רבים מהם חרוטים.‬
‫כאן כתוב, "אני שונאת אותך, דארל".‬
‫משהו דומה לזה נפל פנימה?‬
‫לא. אבל הפריט עצמו נפל פנימה.‬
‫אפשר לראות אותו?‬
‫לא. החלפתי אותו לפני שנים‬ ‫עם מלך בעל כתר נחשים.‬
‫מלך? מאיפה?‬
‫העיר האבודה קרמורה.‬
‫קרמורה?‬
‫כמובן. קרמורה.‬
‫מגרש השדים המפחיד ההוא!‬
‫יש לי שם, אתם יודעים.‬
‫ג'ו הגדול.‬
‫אכן.‬
‫תודה על המידע, איש-ציפור.‬ ‫חסכת לי המון זמן.‬
‫בשונה מנבלים אחרים,‬ ‫לא אספר לכם את התכנית שלי.‬
‫יום טוב.‬
‫ובחשיבה שלי, אני לא נבל.‬ ‫אני חושב שמה שאני עושה הוא טוב.‬
‫הוא ודאי זה שלקח את אלפו.‬ ‫חייבים לצאת בעקבותיו.‬
‫איש-ציפור, הפעל!‬
‫בקשות נוספות?‬
‫הצילו! הם קשרו אותנו!‬
‫מהר, חסם הפה של אימא שלי משתחרר!‬
‫בהצלחה עם זה. דיו!‬
‫מהר יותר, פורקי!‬
‫יש לי רעיון גאוני.‬
‫איש-ציפור, הפעל!‬ ‫-אלוהים.‬
‫לעזאזל! זרוק עוד אחת!‬
‫בסדר, אזדקק ל-20 דקות וכוס חלב גדולה.‬
‫אתה חייב לזרוק עליהם משהו.‬
‫מה לעזאזל הביצה הייתה אמורה לעשות?‬
‫כן, מה עכשיו?‬
‫צריך להתגנב קדימה. נפתיע אותם.‬
‫כן!‬
‫כמה מתוק. פספסת אותי.‬
‫מה לעזא...‬
‫אפשר לעשות את זה בדרך הקלה או הקשה.‬
‫אני בעד הדרך הקלה.‬
‫- שדות זריקת הביצים של הבחור-ציפור -‬
‫איפה אני?‬ ‫-בתא המטען של ספינת משא.‬
‫אלפו? אלוהים, איפה אתה?‬
‫בתא המטען של ספינת משא.‬
‫כלומר, אני לא רואה אותך.‬ ‫-אני בשק.‬
‫ויש עליי משהו ענק. נראה לי שזה דוב!‬
‫הצילו, הוא קורע את השק!‬
‫בין!‬
‫אני שמחה כל כך לראות אותך!‬
‫תראו את הפנים המתוקות שלך!‬ ‫התגעגעתי אליך כל כך!‬
‫אני התגעגעתי אלייך כל כך!‬
‫לפורקי ולג'ו הגדול יש קשר ממש רעיל.‬
‫ראו! העיר האבודה קרמורה!‬
‫- ברוכים הבאים לעיר האבודה קרמורה -‬
‫ראיתי טובות יותר.‬
‫איך נמצא את הבקבוקון‬ ‫אם את העיר אנחנו לא מוצאים?‬
‫האגדה מספרת שתליון הנצח מתעורר‬ ‫כשהוא בקרבת אלף.‬
‫כשאלפו יתקרב אליו, הבקבוקון ישמיע קול.‬
‫אתם מצפים שאזחל בנוף החם הזה‬ ‫עד שאשמע צפצוף?‬
‫לא, מר אלפו, אני מצפה שתיטגן.‬
‫אתה צוחק.‬
‫זה חם. אימא כלבה.‬ ‫תודה, בין. אני כבר לא נשרף.‬
‫הכאב היחיד עכשיו הוא השפלה.‬
‫נראה לי שמצאתי משהו! זאת אולי...‬
‫דרך פנימה.‬
‫מה קרה פה?‬ ‫-מארו קרתה פה.‬
‫אין לי מושג מה זה אומר.‬ ‫אני פשוט ממש מתנשף.‬
‫קרמורה הייתה ממלכה‬ ‫עם עושר בל יתואר... של נחשים.‬
‫הכלכלה המשגשגת שלהם‬ ‫שהתבססה על נחשים הייתה קנאת העולם המוכר.‬
‫אנשים התעשרו כל כך‬ ‫שכיסיהם התפוצצו מרוב נחשים.‬
‫ממלכת מארו השכנה,‬ ‫עם כלכלתה שהתבססה על עכברים,‬
‫קינאה והייתה בסכנה מתמדת.‬
‫מארו החליטה לתקוף את קרמורה,‬
‫אך ללא צבא, נאלצה לפנות לקסמים.‬
‫הם הכינו שיקוי קסום‬ ‫שיוכל להכניע ממלכה שלמה ללא אבחת חרב אחת.‬
‫מארו הציפה את קרמורה בשיקוי‬
‫ותושביה נהפכו בן רגע לאבן.‬
‫אבל המלך לא היה פה.‬
‫ברור שבני עמו ערכו מסיבה פרועה בהיעדרו.‬
‫התוכלו לדמיין כזה חוסר כבוד?‬
‫אני לא יכולה לדמיין. כזה חוסר כבוד.‬
‫כשהמלך חזר, הוא מצא את כולם קפואים במקומם.‬
‫זאת ודאי הסיבה‬ ‫שהוא ביקש את כוחות תליון הנצח.‬
‫יפה.‬
‫לא היה לו דם אלפים אז גם הוא נהפך לאבן.‬
‫ועדיין, הוא היה האחרון שהחזיק בו.‬
‫מצאו את המלך, מצאו את הבקבוקון.‬
‫הנה הוא.‬
‫זכרו את הרגע החשוב‬ ‫שבו ראינו לראשונה את המלך דוריס.‬
‫וואו, יום אחד את ציביליזציה מדהימה,‬
‫למחרת את בית רוחות מפחיד.‬
‫ארבעים וחמש שנים של העלאה באוב‬ ‫הובילו אותי אל הרגע הזה.‬
‫פורקי, תפסיק עם השטויות ותחפש על המלך.‬
‫לעולם לא תקבלו את הבקבוקון!‬
‫אתה לא שומר מאבן!‬
‫מי אתה?‬
‫אני מתנקש ממארו, בשירותו של הקיסר קלויד.‬
‫ומהו תפקידך?‬
‫להגן על תליון הנצח! ולענות לכל שאלה!‬
‫בואו נתגנב החוצה תחת כסות צלצולי החרבות.‬
‫בין, חכי. אם נבוא הביתה ללא הבקבוקון,‬
‫אבא שלך יפוצץ כלי דם.‬ ‫סביר להניח שאחד משלך.‬
‫אנחנו אפילו לא יודעים איפה הוא.‬ ‫הוא לא על המלך הקפוא.‬
‫נראה שיש אוסף של עכברים מתים, ו...‬
‫אין מה לראות פה.‬
‫תפסתי אותך!‬ ‫-לא! עזוב!‬
‫בגללך איבדתי יד בהר הגעש ההוא.‬
‫ועכשיו את תאבדי כף רגל‬
‫כשאקח את המגף הזה ואת כל מה שבתוכו.‬
‫לא פלא שפורקי שונא אותך.‬
‫זרועי החדשה!‬
‫לכי!‬
‫היא עוזבת עם הבקבוקון!‬
‫לא אמרו לך לא לתת לאיש לקחת אותו?‬
‫לא לאיש, רק לא לך. תפקידי הסתיים.‬
‫נתראה בגיהינום, וירדו!‬
‫נראה איך תרגיש כשסוגרים אותך בבקבוק.‬
‫לעולם לא תצליחו למלא את כל החדר הזה בחול.‬
‫בטח שכן. יש כאן מדבר שלם.‬
‫התכנית שלנו אפילו קרובה יותר להתממשותה.‬
‫לחיי סופה של דרימלנד.‬
‫למרות שאני מפקפק במניעיהם הרשעים,‬ ‫נחמד לראות שהם מאושרים.‬
‫אלמותיות היא טיפשות.‬
‫אלה שחושקים בה נעשים עיוורים‬ ‫למה שיקר ונמצא ממש מולם,‬
‫חיי היומיום שלנו.‬
‫שנוכל לחיות כל יום ולומר...‬
‫אתה יודע, אני בודד וגלמוד,‬ ‫אבל נראה לי שאתה צריך לעזוב.‬