UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
BINECUVÂNTAREA RECOLTEI FĂRĂ PUI GRAȘI
Următorul care-și va prezenta recolta bogată
spre binecuvântarea Maiestății Sale și spre confiscare imediată
este un fermier cu șase dinți. Soția lui nu are niciunul.
Ole și Alice!
- Ăsta e grâu, Maiestate. Grâu. - Ce?
- Grâu. - Ce?
Îmi bat joc de tine, ca să mai destind atmosfera.
Dă-mi chestia aia!
Te binecuvântez, de la părul tău unsuros, până la pantofii jegoși și rupți.
- Alea-s picioarele lui, Maiestate. - Alea-s picioare?
E de înțeles. Sunt din piele.
În plus, am șireturi care țin pielea să nu cadă.
Următorul!
Ciobanul Tedrick și Daisy, singura oaie pe care n-ați mâncat-o încă.
V-am făcut cel mai mare pulover care dă mâncărimi.
Dacă e prea mic, i-l dați fiului celui gras și mototol.
I-l dăm lui Bean. Pe ea n-o interesează deloc cum arată.
Bean, mulțumește-i ciudatului ăstuia cumsecade, ca să plece.
Unde s-a dus?
A zis că, dacă-ți spun, dl Urs o încasează.
Ce?
Două lucruri îi cer fetei ăleia: să stea aici și să nu se îmbete.
Dar nu mă ascultă. Dă-mi naibii sceptrul!
SCEPTRUL ZBURĂTOR
Frumoasă aruncare, tată!
Rândul următor e din partea lui Zog!
- Ăstuia dă-i una dublă! - Ești o dulceață.
CAPITOLUL AL VI-LEA MLAȘTINĂ ȘI CONJUNCTURĂ
Bine, încerc eu acum. Cine e ăsta?
„M-a omorât un scaun.”
Unul din logodnicii tăi? Tipul pe care l-ai ucis?
Cum îl cheamă? Nememorabilul... Guysbert.
E rândul meu, fraierilor.
„Sunt un rege mare și gras, însurat cu o salamandră, iar fiică-mea are probleme grave cu băutura.”
Zog! Bea!
E rândul meu. Ghiciți cine e ăsta!
„Bună! Sunt Elfo.”
Știu. Tipul cu pantofi caraghioși, care pute a transpirație și lemn-dulce...
E tare enervant. Cum îl cheamă? Quelfo, parcă?
Nici pe-aproape. Sunt eu. Elfo.
Frumoasă încercare! Să bem oricum!
- Omul de Paie. - Cum?
Omul de Paie e aproape gata.
- Ce? Omul de Paie? - Ce pana mea?
Mă refer la Omul de Paie pentru Sărbătoarea Recoltei.
E cea mai tare seară din an, dar Zog nu-mi dă voie niciodată să merg.
N-are încredere în mine, căci mă crede un copil idiot.
Ce trist că nu poți merge!
Ba nu, merg an de an. Doar că nu-mi dă voie.
Nu-mi dau seama de ce n-are încredere în tine.
Mâine e o zi mare. Să luăm ultimul rând pentru drum.
E beat și sunt târzie. Să ne furișăm în liniște!
Podea dragă, îmi ești mereu alături. Mă susții.
Nu ca pereții și scările, care-mi stau mereu în cale.
Beanie, ești o bețivană nerușinată de doi bani!
Și, în regatul ăsta, asta spune ceva.
Acum îmi spui că ai o coadă care gândește singură?
Înainte ai zis că e agățătoare. Ziceam doar...
Mai taci! Tatăl lui Bean țipă la ea.
Ai fugit de îndatoririle regale, ca să te îmbeți.
Ai observat? Nu erai prea ocupat cu noua ta familie?
Nouă? M-am recăsătorit acum câțiva ani.
De atunci am devenit tot mai puțin importantă pentru tine.
N-ai observat când m-a înlocuit cerșetoarea aia timp de un an.
Ce vrei de la mine?
Aș vrea să joc și eu un rol în viața ta, în regat.
M-am săturat să mă simt inutilă.
Beanie, e atât de greu să știu ce am de făcut fără să țip!
Nu văd care e problema. Fiica ta se simte inutilă fiindcă așa este.
Dar suferă.
Scopul ei este să se mărite pentru a uni două regate, cum am făcut noi.
Să aibă urmași, ca Derek.
Nu pot dormi cu dl Urs așa.
Vip, Vap, duceți-l pe Derek înapoi în camera lui!
Știu și eu... Nu vreau să fie nefericită. N-am putea s-o ajutăm?
Sire, urmează călătoria în Dankmire,
dar e o misiune diplomatică cam delicată.
Perfect! Dați-i o funcție închipuită, cu o denumire simandicoasă, și o panglică!
Nu cumva, de obicei, fraierii bogătani sunt numiți ambasadori
ca să se simtă importanți?
Ba da, și funcționează. Vaporul rapid către Dankmire!
Turiștii ăștia!
Încă puțin și ajungem.
Sunt așa emoționat, că îmi ies bomboane pe piele!
- Sunt pișcături de țânțari. - Mă scarpin de entuziasm. Să nu sângerezi, piticanie! Sângele tău îmi aparține.
Ce interesant!
Știai că Dreamland a obligat Dankmire să construiască acest canal?
Apoi s-au războit 100 de ani ca să decidă al cui e,
iar războiul s-a încheiat când Regele Zog din Dreamland, tatăl tău,
s-a însurat cu Prințesa Oona de Dankmire, ciudata de maică-ta vitregă.
Da, îmi amintesc nunta lor.
De gelozie, le-am pus o bufniță moartă în tort.
- Oamenii l-au mâncat pe tot. - Scrie și asta aici.
STAȚIA DE TRATARE A APEI NR. 3
- Superb! - Oona, ai copilărit aici.
Povestește-mi despre locul ăsta,
iar eu voi încerca să-ți descifrez accentul.
Nicio grijă. Toți cei care vizitează Dankmire sunt primiți cu căldură.
Ați întârziat două minute.
„Căldura se referă la temperatura sufocantă,
nu la localnicii ursuzi.”
De aici moștenește Oona simțul umorului.
Așa e. Eram bufonul clasei.
Glumeam.
Sau poate că nu.
„Dankmirienii iubesc protocolul.
Consideră că e nepoliticos să fii primul care face o plecăciune.”
- Se vede că aici e... - ...extrem de... - ...îngrozitor... - ...frumos.
Înălțimea Voastră, în numele întregului regat Dreamland,
vă mulțumesc pentru această primire fermecătoare.
Noi vă mulțumim că ne mulțumiți.
Asta se cheamă diplomație. Arată-ne ce mai știi să faci!
Dle cancelar, vă stăm la dispoziție
și abia așteptăm să vedem și alte aspecte ale culturii locale. Ce urmează?
O piesă, în 16 acte.
Interpretată de copii.
Pește, untul de arahide de pe coada mea era al meu.
Pești proști, îmi iau mereu untul scump de pe corp.
Deși a durat secole întregi, practic, civilizația noastră s-a ridicat din nămol
și are cel mai bun teatru comunitar din zonă.
E modul nostru de a spune „hm”.
O să vă placă piesa asta despre gloriosul nostru canal.
Sper că nu e un musical.
Nu, dar e una din acele piese
în care actorii vin în public și deranjează oamenii.
E singurul gen de piesă care există în Iad.
SCLAVIA UMEDĂ
Nu puteți împiedica progresul dankmirian, „mlăștinarilor”!
Nu vă mai plângeți, ci construiți-ne cel mai curat canal din lume!
Asta înseamnă război.
Mai taci!
DUPĂ TREI ORE ȘI JUMĂTATE
Și, astfel, războiul de 500 de ani a luat sfârșit,
iar Dankmire și Dreamland au în comun un canal minunat
și o căsătorie de conveniență.
Pe cine joacă puștiul gras cu coroană?
Trăiască Dankmire!
Vă mulțumim pentru prezență!
Ce dracu' a fost asta?
Se poartă de parcă noi n-am contribuit la canalul ăla.
Ca ambasadoare, trebuie să-ți reamintesc
să nu te porți ca un troglodit.
- Spune ceva drăguț! - Nu.
În numele regatului Dreamland, aș dori să spun că a fost un spectacol frumos.
Puștiul răgușit e un adevărat tur de forță.
Bine, te-ai descurcat.
Un aspect important al funcției este să acoperi indiscrețiile sus-pușilor.
Ce-ar fi să ții tu marele discurs la banchetul de diseară?
Ce? Eu? Un discurs?
N-am mai scris niciun discurs. Aș putea încerca.
O să te descurci de minune, câtă vreme nu uiți
că alianța noastră fragilă depinde de reușita acestuia.
Baftă!
Ești o scriitoare desăvârșită. Ți-am citit jurnalul.
I-am arătat unde l-ai ascuns.
Totul depinde de discursul ăsta. Din fericire, tata mi-a dat notițele lui.
„Improvizează”?
Bun venit la Muddruckers! Eu sunt Chazz. Doriți ceva de băut
sau continuați cu piesa aia de decor?
Care e specialitatea casei?
Sarcasmul pasiv-agresiv. Glumeam.
Chazz v-a făcut-o. O să vă aduc ce meritați.
Pentru mine, doar un suc!
Sunt presată de timp.
Când, în cursul evenimentelor umane... Nu, e o tâmpenie!
Iubirea e... Doamne, nu pot să fac asta.
Nu voi reuși nici în ruptul capului.
Am cunoscut mulți scriitori. Majoritatea ajung în Iad.
Pentru a-ți descătușa seva creativității, ai nevoie de seva creativității.
Nu. Fără alcool.
Încetează, Lucille! Ești o influență negativă.
Sunt furnizor. E o mare diferență.
Iată! Alcool, alcool și ceva plictisitor.
Ce-i asta?
Rachiu dankmirian foarte tare.
Ai nevoie doar de un pahar, așa că ți-am adus două.
Vezi? Nu duc dorul alcoolului.
Unde dracu' e Bean? Multe lucruri depind de fata aia. E... Nu... A... Cine?
E aici. Dă-i bătaie, Bean!
Și-a pus invers roba de ceremonie.
Hop așa! Stai să te-ntorc!
Acum vă place?
Ce faci?
- Ce-ai pățit? - Nu e vina ei.
Așa e. E vina ta că nu m-ai oprit.
Ar trebui să fii mândru de mine, tată. Am terminat discursul și toate gustările.
Nu ești în stare să ții un discurs. Stai jos și ține-ți gura!
Îl chem pe Derek să țină discursul.
E jumătate dankmirian. Măcar atrage lumea.
Ce? O să lași viitorul regatului nostru pe mâna boului ăluia?
Având în vedere că boul e moștenitorul legal al tronului
pe care se bazează deja viitorul regatului nostru, da.
Să chefuim!
Începem cu mâncarea tradițională din Dankmire, mreană vie.
Adolescenții ăștia...
Îi interesează doar compotul de pere.
Hai, bagă la maț!
Pot s-o fac.
Ia priviți cine savurează mâncarea!
Băiete, soră-ta nu se simte prea bine.
Și s-a băgat sub masă.
Ridică-te tu și spune câteva cuvinte!
Eu? Dar nu știu să...
Îndulcește-i puțin cu un discurs bun!
Bine, o să încerc.
Salutare! Mă numesc Bonnie Prințul Derek de Dreamland.
În această seară sunt aici ca să vă îndulcesc. Nu-i așa, tată?
Doar că nu știu cum. De obicei, se ocupă dădaca de asta.
Uneori prefer gemul.
Ați mâncat vreodată unt de mere? Îmi place și ăla.
Te salvez eu, frățică.
Doamnelor și domnilor, sunt Onorabila Ambasadoare Tiabeanie Mariabeanie De La Rochambeaux Drunkowitz.
Să nu-mi uitați numele. Nici chipul.
Mai știți piesa aia a voastră, în care tata era puștiul gras?
A fost super tare.
Îmi pare tare rău că ne-am războit atât.
A fost nașpa.
Dar cred că suntem cu toții de acord
că v-am burdușit fundurile.
Ia te uită! Am mâneci de liliac.
Fata-liliac, zboară încoace!
Păzea! Fiți atenți, că altfel...
Stai cu capul în jos!
În concluzie, Dreamland n-a avut niciodată un prieten mai bun decât Dankmire
și sper că asta nu se va schimba.
E greu să porți rochie.
N-o băgați în seamă pe ambasadoarea goală de pe candelabru!
Frate!
Să vă... ajut să curățați.
- O să... - Încetați! Mânjiți totul.
E strigător la cer!
Numind-o pe Tiabeanie ambasadoare,
ne-ați spus tot ce trebuie să știm despre alianța noastră.
S-a terminat. Asta înseamnă război! Din nou.
Gărzi! Picoli! Prindeți-i!
Nu!
Haideți! Pe-aici.
De unde știai de chestia aia?
Spre deosebire de unii, am citit ghidul.
Am putea merge și noi într-o vacanță fără să trebuiască să fugim țipând?
Țineți-i în loc până dezleg barja!
Îi voi opri pe dată pe cretinii ăia.
N-o să meargă.
Bine, să mergem! Haideți!
Repede, porțile!
Ne vedem acasă!
Mami, mi-e frică!
- Stai lângă tatăl tău! - De asta mi-e frică.
Bravo, Bean! Sper că-mi percepi sarcasmul prin aburii beției.
Da, știu, sunt nașpa. Derek, urcă-te în spatele lui tata!
Vă prind eu!
Dacă nu fugiți.
- Să sărim după ei? - Te rog să spui nu.
Nu e nevoie. Pătrund adânc pe teritoriul bizamilor.
Monstrul din mlaștină se va ocupa de ei.
Înțeleg ce vreți să spuneți.
Și, pe măsură ce înaintam greoi prin mlaștină,
am început să realizez că aveam hainele pline de noroi.
Ți-am spus să nu-ți mai relatezi memoriile.
Frate, am dat-o-n bară. Am fost nebună să cred că pot fi ambasadoare.
De aceea îți spun mereu să nu încerci lucruri noi.
- Încetează! O descurajezi prea tare. - Tu o încurajezi prea tare.
Da? De ce nu iei măsuri?
Hai! Te încurajez.
Încetează!
Nu ești deloc drăguț.
Știi cum ești tu? Ești cât se poate de rău,
din vârful cozii ascuțite până în vârful urechilor ascuțite.
Vrei să vorbim despre urechi ascuțite?
Te-ai văzut vreodată cum arăți?
Doamne!
Sunt un monstru.
Încetați! Amândoi aveți urechi foarte bizare.
Bușteanul ăsta e tare. Mi-e dor de scăunelul meu.
- Ți-e dor de scăunel, nu-i așa? - Enorm.
Și de lebăduțele tale? Și de sănioara ursulețului?
Ți-e dor de ele?
Treci și sapă o groapă în care să dormim!
Bine.
Țineți-vă gura, dacă vreți să vă fie bine!
Ați călcat în mlaștina nepotrivită. Acum ne aparțineți.
Vă aparțin? Eu nu aparțin altora. Alții îmi aparțin mie. Sunt Regele Zog!
Zog?
- Nu cumva ești regele din Dreamland? - Ba da.
O să ne distrăm regește cu tine, băiete.
M-am săturat.
Următorul care se atinge de celălalt rămâne aici, clar?
Felicitări, băieți!
Sunteți primii din istorie care mă fac să spun că aș prefera să fiu cu tata.
Tată?
Ce vreți? Aur? Nestemate?
Poftim, luați-mi coroana!
Nu cred că vrem așa ceva. Vrem doar răzbunare.
Răzbunare? Ce v-am făcut?
Știu că tu ai construit canalul ăla. Eu și neamul meu am fost alungați.
Te rog! N-a fost vina mea. Eu doar am dat comenzi.
Comenzi? Ce coincidență, ne pregăteam să ne ocupăm de o comandă...
de rege à la rege și creveți la grătar. Nu, glumeam.
O să vă frigem în niște unt.
- Fiți fără grijă! Nu vă mâncăm. - Știam asta.
Vă gătim pentru monstrul din mlaștină.
O, monstrul va mânca tocană de Zog Monstrul va mânca tocană de Zog
Tată, uite ce ditamai tigaia!
Nimeni nu-l frige pe tata.
Chiar? Care dintre voi o să ne oprească? Slăbănoaga? Pisoiașul? Bebelușul scârbos?
Te-a făcut bebeluș scârbos.
Elfo, Luci, să le arătăm țăranilor ăstora cum procedăm noi, orășenii.
Când am cumpărat setul,
n-am crezut că astea mici ne vor fi de folos.
Fiin'că țipați ca bebelușii în tigaie, trecem la planul B:
vă vom arunca monstrului de vii.
Bine, planul C: îndopați-i cu pesmet!
Nu!
Nu fi nepoliticos, tată! Să respectăm obiceiurile gazdelor noastre pitorești.
Pot să propun un toast? Am niște poșircă în plosca din buzunar.
Acceptați-o ca dar din partea regatului nostru pentru... chestia asta.
Mulțumesc, domnișoară...
Dânsa e Onorabila Ambasadoare Tiabeanie...
Sunt Bean, da? Servește-te!
Frumos din partea dumitale.
Poate că există o lume
în care v-aș elibera și am fi prieteni.
Da. Beți amândoi, țăranilor!
Cum a zis?
Cred că ne-a făcut țărani, Subțirelule.
Nu trebuia să facă asta.
Trebuia să fi știut. Toate capetele încoronate sunt la fel.
Ne credeți pe toți niște țărani simpli, înapoiați
și habarniști, care n-au habar de nimic!
- Să-ți spun eu ce știm. - Ce știm?
Știm că urmează să-i aruncăm monstrului din mlaștină.
Știi bine că monstrul din mlaștină nu acceptă refuzurile.
Vine la tine când te aștepți cel mai...
- Nu! - Fir-ar!
Mi-am dat seama că o încurajezi pe Bean să facă multe lucruri:
să bea, să se furișeze afară, să mintă...
Exact. Să fure, să înșele, să se joace cu sentimentele tale.
Exact.
- Să dăm mâna, amice! - Recunosc, sunt impresionat.
Cu adevărat impresionat.
Bine. Încetează!
Elfo! Încetează, Elfo! Dă-mi coada înapoi!
Dă-mi-o înapoi! Dă-mi-o!
Ăla a fost un mare act de diplomație.
Ai vorbit cu țăranii ăia de parcă erai și tu din mlaștină.
Fără bariere lingvistice sau ceva.
Cum spun eu mereu, sunt mândru de tine, Bean.
N-ai zis niciodată că ești mândru de mine.
Azi am fost cât pe ce s-o fac.
Tată, pot să plec?
Uneori aș putea să jur că o am în față pe maică-ta.
- Du-te, dar vino până la răsărit sau... - Îmi tai degetele de la picioare.
Îți las unul, să-ți poarte noroc.
Mersi!
Seamănă cu tine, tată.
Da, știu. Să mergem acasă. Urgent.
Știi ce facem când ajungem acasă?
- Îngropăm ursul. - Bine.
De fapt, putem face un cimitir întreg de jucării.
Îl putem face împreună. Sau, și mai bine, punem servitorii să-l facă.
Da, am avut o zi grea. Poate mergem direct la culcare?
O să am coșmaruri cu tigaia aia.
Era imensă!