‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- ברכת הקציר‬ ‫בלי תרנגולות שמנות -‬
‫וכעת, כדי להציג את יבולם העשיר‬
‫וכדי לזכות בברכת הוד מלכותו‬ ‫ובהחרמתו המידית,‬
‫הוא חוואי בעל שש שיניים.‬ ‫היא אשתו נטולת השיניים.‬
‫אולה ואליס!‬
‫זאת חיטה, הוד מלכותו. חיטה.‬ ‫-חי-מה?‬
‫חיטה.‬ ‫-חי-מה?‬
‫אני סתם צוחק עליך כדי להוסיף עניין.‬
‫תן לי את זה, טוב?‬
‫תבורכו, משיערכם השומני‬ ‫עד לנעליכם המטונפות והקרועות.‬
‫אלה כפות רגליו, הוד מלכותו.‬ ‫-אלה כפות רגליים?‬
‫טוב, זה מובן. הן נראות כמו עור מעובד.‬
‫בנוסף, יש שרוכים שמחזיקים את העור.‬
‫הבא!‬
‫טדריק רועה הצאן ודייזי,‬ ‫הכבשה היחידה שעדיין לא אכלת.‬
‫הכנתי לך את סוודר הצמר‬ ‫הכי גדול ומגרד שיכולתי,‬
‫אבל אם הוא צמוד,‬ ‫תן אותו לבנך השמן והרכרוכי.‬
‫ניתן אותו לבין. לא אכפת לה מהמראה שלה.‬
‫בין, תודי ליצור הנחמד כדי שהוא ילך.‬
‫לאן היא הלכה?‬
‫היא אמרה שאם אספר לך, היא תכאיב למר דוב.‬
‫מה?‬
‫אני מבקש מהבחורה לעשות רק שני דברים,‬ ‫לשבת פה ולהישאר פיכחת.‬
‫ולא זה ולא זה היא עושה.‬ ‫תן לי את השרביט המחורבן שלי.‬
‫- השרביט המעופף -‬
‫זריקה נחמדה, אבא.‬
‫הסיבוב הבא על חשבון זוג.‬
‫ותנו לבחור הזה משקה כפול.‬ ‫-איזו מתוקה את!‬
‫פרק שישי - נאד והדר‬
‫בסדר, יש לי אחת. מי זה?‬
‫"הרג אותי כיסא."‬
‫אחד הארוסים שלך? הבחור שרצחת?‬
‫מה-שמו, הנשכח... גיזברט.‬
‫טוב, עכשיו אני, טיפשים.‬
‫"אני מלך גדול ושמן, ואני נשוי לסלמנדרה,‬ ‫ולבת שלי יש בעיית שיכרות קשה."‬
‫זוג! לשתות!‬
‫עכשיו אני. תנחשו מי זה.‬
‫"הי, אני אלפו."‬
‫אני יודע. הבחור עם הנעליים המצחיקות,‬ ‫שמסריח מזיעה ושוש...‬
‫הוא ממש מעצבן. מה שמו?‬ ‫מתחשק לי לומר קוולפו?‬
‫אפילו לא קרוב. זה אני. אני אלפו.‬
‫ניסיון נחמד? בכל זאת נשתה, נכון?‬
‫בובון.‬ ‫-מה?‬
‫לא, כמעט סיימו את הבובון.‬
‫מה? הבובון?‬ ‫-מה, בובון?‬
‫כוונתי לבובון למדורת הקציר.‬
‫זה הלילה הכי טוב בשנה,‬ ‫אבל זוג לא מרשה לי ללכת.‬
‫הוא לא בוטח בי וחושב שאני ילדה טיפשה.‬
‫זה עצוב שאת אף פעם לא הולכת.‬
‫לא, אני הולכת בכל שנה.‬ ‫הוא פשוט לא מרשה לי.‬
‫אני לא מבין למה הוא לא בוטח בך.‬
‫בסדר, מחר יום גדול. ניקח משקה אחרון לדרך.‬
‫עכשיו שיכורה ואני מאוחר.‬ ‫כדאי שנתגנב פנימה בשקט.‬
‫רצפה, את תמיד שם בשבילי. תומכת כל כך.‬
‫לא כמו הקירות והמדרגות, שתמיד מפריעים לי.‬
‫ביני, את חרפה שיכורה וחסרת ערך.‬
‫ובממלכה הזאת, זה אומר משהו.‬
‫עכשיו אתה אומר לי שלזנב שלך יש רצון משלו?‬
‫כי קודם אמרת שהוא מסוגל לתפוס דברים.‬ ‫אז אני רק אומר.‬
‫סתום. אבא של בין צועק עליה.‬
‫ברחת מתפקידייך המלכותיים כדי להשתכר.‬
‫אז שמת לב?‬
‫לא היית עסוק מדי עם משפחתך החדשה?‬
‫חדשה? נישאתי מחדש לפני שנים.‬
‫ומאז אני חשובה לך פחות.‬
‫בקושי שמת לב כשהחלפתי מקום‬ ‫עם האביונה ההיא במשך שנה.‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫אני רוצה תפקיד בחייך, בממלכה.‬
‫נמאס לי להרגיש חסרת תועלת.‬
‫ביני, קשה כל כך לדעת מה לעשות בלי לצעוק.‬
‫אני לא רואה בעיה.‬ ‫בתך מרגישה חסרת תועלת כי היא חסרת תועלת.‬
‫אבל כואב לה.‬
‫מטרתה להתחתן כדי לאחד ממלכות, כמונו.‬
‫להביא צאצאים כמו דרק.‬
‫אני לא מסוגל לישון כשמר דוב ככה.‬
‫ויפ, ואפ, לוו את דרק בחזרה אל חדרו.‬
‫אני לא יודע, אני לא רוצה‬ ‫שבין תהיה אומללה. אי אפשר לבוא לקראתה?‬
‫ובכן, מלכי, יש לנו נסיעה קרובה לדנקמייר,‬
‫אבל זאת משימה דיפלומטית רגישה.‬
‫מושלם. תן לה תפקיד מזויף‬ ‫עם תואר מפואר ואבנט.‬
‫- שגרירה -‬
‫תואר שגריר לא ניתן בדרך כלל לטמבלים עשירים‬
‫כדי שירגישו חשובים?‬
‫כן, וזה עובד. סירת אקספרס לדנקמייר.‬
‫תיירים.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫אני מתרגש כל כך‬ ‫שיוצאות לי סוכריות קטנות על העור.‬
‫אלה עקיצות יתושים.‬ ‫-אני מתגרד מרוב התרגשות.‬ ‫היי, קטנצ'יק, בלי לדמם. הדם שלך שייך לי.‬
‫זה מעניין כל כך.‬
‫ידעת שדרימלנד אילצה את דנקמייר‬ ‫לבנות את התעלה הזאת?‬
‫ואז הם נלחמו במשך 100 שנים‬ ‫על בעלות על התעלה,‬
‫והמלחמה הסתיימה‬ ‫רק כשמלך זוג מסוים מדרימלנד, אביך,‬
‫נישא לנסיכה אונה מדנקמייר.‬ ‫זאת אמך החורגת המשונה.‬
‫כן, אני זוכרת את החתונה.‬
‫קינאתי ושמתי בעוגה ינשוף מת.‬
‫אנשים, כאילו, אכלו הכול.‬ ‫-היי! גם זה מוזכר פה.‬
‫- מפעל לטיפול במים -‬
‫יפהפה.‬ ‫-אונה, גדלת פה.‬
‫את יכולה לספר לי על המקום,‬
‫ואנסה לפענח את המבטא שלך?‬
‫אל דאגה. כל מבקר לדנקמייר‬ ‫זוכה לקבלת הפנים החמה והמפורסמת.‬
‫איחרתם בשתי דקות.‬
‫"הכוונה ב'חמה' היא לטמפרטורה הלוהטת,‬
‫לא לבני המקום הזועפים הידועים לשמצה."‬
‫מכאן חוש ההומור של אונה.‬
‫זה נכון. הייתי ליצנית הכיתה.‬
‫זו בדיחה.‬
‫או לא?‬
‫"אזרחי דנקמייר אוהבים לפעול לפי הפרוטוקול.‬
‫מבחינתם זו חוצפה לקוד קידה‬ ‫בלי שקדים קודם."‬
‫אני רואה שהמקום הזה ממש ח...‬ ‫-חביב...‬ ‫חרא...‬ ‫-...מעבר לכל הציפיות שלנו.‬
‫הוד רוממותך, בשם כל דרימלנד,‬
‫אבקש להודות לך על קבלת פנים מקסימה זו.‬
‫ואנו מודים לך על תודתך.‬
‫היי, זאת דיפלומטיה. נראה מה עוד יש לך.‬
‫אדוני הנגיד, אנחנו לרשותך,‬
‫ונלהבים לחוות עוד‬ ‫מהתרבות המקומית שלכם. מה עכשיו?‬
‫מחזה ב-16 מערכות.‬
‫שיעלו ילדים.‬
‫היי, דג, חמאת הבוטנים‬ ‫על הזנב שלי הייתה שלי.‬
‫דג מטומטם,‬ ‫תמיד לוקח את חמאות הגוף היקרות שלי.‬
‫זה לקח מאות שנים, אבל הציביליזציה שלנו‬ ‫יצאה מהבוץ, פשוטו כמשמעו,‬
‫ויש לנו אחת התאטראות הקהילתיים‬ ‫הטובים ביותר בסביבה.‬
‫ככה אנחנו אומרים "הממ..."‬
‫תאהבו את המחזה הזה על התעלה המופלאה שלנו.‬
‫חסר לכם אם זה מחזמר.‬
‫לא, אבל זה מהמחזות האלה‬
‫שהשחקנים יוצאים לקהל ומטרידים אנשים.‬
‫- תכנייה‬ ‫בכבלי לחות -‬
‫המחזות היחידים שיש לנו בגיהינום.‬
‫- בכבלי לחות -‬
‫לא תוכלו לעצור את הקידמה בדנקמייר,‬ ‫אנשי הביצה.‬
‫תפסיקו להתלונן,‬ ‫ותבנו לנו את התעלה הכי נקייה בעולם.‬
‫משמעות הדבר היא מלחמה.‬
‫שתוק.‬
‫- שלוש וחצי שעות לאחר מכן -‬
‫וכך, המלחמה בת 500 השנים הסתיימה,‬
‫ודנקמייר ודרימלנד חולקות בתעלה היפהפייה‬
‫ובנישואי נוחות.‬
‫מי הילד השמן עם הכתר אמור להיות?‬
‫תחי דנקמייר.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫הם מתנהגים כאילו לא תרמנו לתעלה.‬
‫כשגרירה, עליי להזכיר לך‬
‫לא להתנהג כמו איש מערות.‬
‫תגיד משהו נחמד.‬ ‫-לא.‬
‫בשם דרימלנד, אבקש לומר שזה היה מחזה נהדר.‬
‫הילד החסון ההוא הוא כישרון אמיתי.‬
‫בסדר, הצלחת.‬
‫הסתרת חוסר שיקול הדעת‬ ‫של בעלי השררה היא חלק חשוב בתפקיד.‬
‫אולי תנאמי הערב בסעודה?‬
‫מה? אני? נאום?‬
‫בחיים לא כתבתי נאום.‬
‫אני מניחה שאוכל לנסות.‬
‫תהיי נהדרת, כל עוד תזכרי‬
‫שכל הברית הרעועה שלנו‬ ‫תלויה בכך שתהיי מושלמת.‬
‫בסדר, דברים טובים.‬
‫את כותבת נהדר. קראתי את היומן שלך.‬
‫הראיתי לו את המחבוא.‬
‫- מדראקרס -‬
‫הכול תלוי בנאום הזה.‬ ‫למזלי אבא נתן לי את התקצירים שלו.‬
‫"לאלתר"?‬
‫ברוכים הבאים ל"מדראקרס".‬ ‫אני צ'אז. רוצים להזמין משקה?‬
‫או שאתם רוצים להמשיך לשתות מהקישוט המרכזי?‬
‫מה המומחיות שלך?‬
‫סרקזם פסיבי-אגרסיבי. אני צוחק.‬
‫צ'יזזו אתכם. אביא לכם מה שמגיע לכם.‬
‫אני רוצה משקה קל!‬
‫יש לי שעת הגשה.‬
‫"לאורך האנושות..." לא, זה מטומטם.‬
‫"אהבה היא..." אלוהים, אני לא מסוגלת.‬
‫בחיים לא אצליח.‬
‫הכרתי המון סופרים. רובם נשלחים לגיהינום.‬
‫ודרך בטוחה לשחרר‬ ‫את המיצים היצירתיים היא מיץ יצירתי.‬
‫לא. שום אלכוהול.‬
‫לוציל, די. אתה השפעה רעה.‬
‫אני מאפשר התנהגות רעה. יש הבדל גדול.‬
‫בבקשה. אלכוהול, אלכוהול ושעמום.‬
‫מה זה?‬
‫שנפס דנקמירי חזק במיוחד.‬
‫שוט אחד זה כל מה שצריך. אז הבאתי שניים.‬
‫רואה? אני אפילו לא מתגעגעת לאלכוהול.‬
‫איפה בין, לעזאזל? הרבה תלוי בבחורה הזאת.‬ ‫היא... לא... היא... מי?‬
‫היא פה. אלייך, בין.‬
‫החלוק הטקסי שלה. הוא הפוך.‬
‫אופסי. תנו לי לסובב אותו.‬
‫מה דעתכם עליי עכשיו?‬
‫מה את עושה?‬
‫מה קרה לך?‬ ‫-זאת לא אשמתה.‬
‫נכון. זאת אשמתך. לא עצרת אותי.‬
‫אתה צריך להתגאות בי, אבא.‬ ‫גמרתי את הנאום שלי ואת כל הנאצ'וס.‬
‫את לא במצב לנאום. שבי ותשתקי.‬
‫דרק ינאם.‬
‫הוא חצי דנקמירי. לפחות מישהו יאהב אותו.‬
‫מה? תפקיד את עתיד הממלכה שלנו‬ ‫בידי הטמבל הזה?‬
‫בהתחשב בכך שהטמבל הזה הוא יורש העצר‬
‫שעתיד הממלכה שלנו נתון בידיו, אז כן.‬
‫הבה נסעד.‬
‫נתחיל במנה דנקמירית מסורתית,‬ ‫"למפרי ויוונט".‬
‫מתבגרים...‬
‫אם זה לא אגס מורתח, זה לא מעניין אותם.‬
‫קדימה. לפתוח את הפה.‬
‫אני מסוגלת.‬
‫תראו מי נהנה מארוחת ערב.‬
‫תקשיב, ילד, הערב הזה לא יושב לאחותך טוב.‬
‫והיא גם יושבת מתחת לשולחן.‬
‫אז אולי תעמוד ותאמר כמה מילים?‬
‫מי, אני? אבל אני לא יודע איך...‬
‫פשוט "תמרח" אותם עם איזו הרמת כוסית.‬
‫בסדר, אנסה.‬
‫שלום, שמי הנסיך דרק המקסים מדרימלנד.‬
‫באתי הנה הערב כדי "למרוח" אתכם. נכון, אבא?‬
‫רק שאני לא יודע איך.‬ ‫האומנת שלי תמיד עושה את זה למעני.‬
‫לפעמים היא מורחת לי גם מרמלדה.‬
‫טעמתם חמאת תפוח? זה משהו שגם אולי אוכל.‬
‫אני אציל אותך, אחי.‬
‫גבירותיי ורבותיי, אני השגרירה המכובדת,‬ ‫טיאביני מריאביני דה לה רושמבו שיכורוביץ'.‬
‫זכרו את השם. זכרו את הפנים.‬
‫זוכרים את הפעם שהעליתם את המחזה‬ ‫ואבא שלי היה הילד השמן?‬
‫זה היה מעולה.‬
‫אני מצטערת נורא על המלחמה הארוכה.‬
‫כלומר, זה היה דפוק.‬
‫אבל אני חושבת שכולנו נוכל להסכים‬ ‫על דבר אחד,‬
‫כיסחנו לכם את הצורה.‬
‫היי, תראו את זה. יש לי שרוולים כמו עטלף.‬
‫היי, בין העטלף, עופי לכאן.‬
‫זהירות, אחרת אני...‬
‫תיתלי הפוך.‬
‫אז לסיכום, לדרימלנד מעולם לא הייתה‬ ‫חברה טובה יותר מאשר דנקמייר,‬
‫ונקווה שזה לא ישתנה.‬
‫קשה ללבוש שמלה.‬
‫אל תתייחסו לשגרירה העירומה על הנברשת.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫תן לי... לעזור לך לנקות את זה.‬
‫אני...‬ ‫-תפסיק. אתה סתם מורח את זה.‬
‫זאת שערורייה.‬
‫כשמינית את השגרירה טיאביני,‬
‫סיפרת לנו כל מה שצריך לדעת על הברית שלנו.‬
‫זה נגמר. זאת מלחמה! שוב.‬
‫שומרים! מנקי שולחנות! תפסו אותם!‬
‫לא!‬
‫בואו. מכאן.‬
‫איך ידעת שזה שם?‬
‫בשונה מאחרים, קראתי את המדריך.‬
‫רק פעם אחת, נוכל לצאת לחופשה משפחתית‬ ‫בלי לברוח בצרחות?‬
‫תעכבו אותם בזמן שאשחרר את הדוברה.‬
‫אעצור את המניאקים האלה במקומם.‬
‫על החיים ועל המוות.‬
‫בסדר, קדימה. בואו!‬
‫מהר, השער.‬
‫נתראה בבית!‬
‫אימא, אני פוחד!‬
‫תישאר ליד אביך!‬ ‫-לכן אני פוחד!‬
‫כל הכבוד, בין. אני מקווה שאת חשה‬ ‫בסרקזם שלי דרך ערפל השכרות שלך.‬
‫כן, אני דפוקה. דרק, עלה על הגב של אבא.‬
‫אני אתפוס אתכם!‬
‫אלא אם תמשיכו.‬
‫לקפוץ פנימה אחריהם?‬ ‫-בבקשה תגיד שלא.‬
‫אין צורך.‬ ‫הם נכנסים עמוק לטריטוריית חולדת המושק.‬
‫מפלצת הביצה תטפל בהם.‬
‫אה, "תטפל בהם" מהסוג הזה.‬
‫ובזמן שהשתרכנו בביצה,‬
‫התחלתי להבין שבגדיי התמלאו בבוץ.‬
‫היי! אמרתי לך להפסיק לקריין‬ ‫את הזיכרונות שלך.‬
‫אוף, ממש פישלתי.‬ ‫היה טירוף לחשוב שאוכל להיות שגרירה.‬
‫לכן אני תמיד אומר לך לא לנסות דברים.‬
‫תפסיק. אתה מייאש מדי.‬ ‫-אתה מעודד מדי.‬
‫כן? אולי תעשה משהו בנושא?‬
‫בוא. אני מעודד אותך.‬
‫תפסיק!‬
‫אתה אפילו לא קצת נחמד.‬
‫אתה יודע מה אתה? רשע מכול וכול,‬
‫מקצה הזנב השפיצי שלך‬ ‫עד לקצות האוזניים השפיציות שלך.‬
‫אתה יורד עליי בנוגע לאוזניים שפיציות?‬
‫ראית פעם את ההשתקפות שלך?‬
‫אלוהים.‬
‫אני פריק.‬
‫תפסיקו. לשניכם יש אוזניים ממש מוזרות.‬
‫העץ הזה קשה. אני מתגעגע להדום שלי.‬
‫אתה מתגעגע להדום שלך?‬ ‫-מאוד.‬
‫ולברבור המחמד שלך?‬ ‫ולמגלשה הקטנה לדוב הצעצוע שלך?‬
‫אתה מתגעגע אליהם?‬
‫רד לשם ותחפור בור שנישן בו.‬
‫בסדר.‬
‫תהיו בשקט אם אתם יודעים מה טוב בשבילכם.‬
‫ריקדתם לתוך הביצה הלא נכונה.‬ ‫עכשיו אתם הרכוש שלנו.‬
‫רכוש? אני לא שייך לאנשים.‬ ‫אנשים הם הרכוש שלי. אני המלך זוג!‬
‫זוג?‬
‫אתה לא המלך מדרימלנד?‬ ‫-אכן כן.‬
‫אנחנו נכייף איתך בגודל קינג-סייז, בחור.‬
‫נמאס לי.‬
‫מי מכם שייגע באחר יינטש, בסדר?‬
‫מזל טוב, חבר'ה.‬
‫אתם הראשונים שגרמו לי לומר,‬ ‫"אני מעדיפה להיות עם אבא שלי".‬
‫אבא?‬
‫מה אתם רוצים? זהב? תכשיטים?‬
‫הנה, קחו את הכתר שלי.‬
‫כן, נראה לי שאנחנו לא רוצים את זה.‬ ‫רק לאזן את התוצאה.‬
‫תוצאה? מה עשיתי?‬
‫אני יודע שאתה זה שבנה את התעלה.‬ ‫לכן גירשו אותי ואת משפחתי מהאדמה שלנו.‬
‫בחייך. אני לא אשם. רק נתתי פקודות.‬
‫פקודות? במקרה, יש לנו פקודה להכין מנה...‬
‫של מלך בטעם מלכותי וחסילון צלוי.‬ ‫לא, אני צוחק.‬
‫פשוט נטגן אתכם בחמאה.‬
‫אל תדאגו. לא נאכל אתכם.‬ ‫-ידעתי את זה.‬
‫אנחנו מבשלים אתכם למפלצת הביצה.‬
‫"הו, המפלצת תאכל תבשיל זוג‬
‫המפלצת תאכל תבשיל זוג"‬
‫אבא, תראה את גודל המחבת.‬
‫אף אחד לא מטגן את אבא שלי.‬
‫כן? מי מכם יעצור אותנו?‬ ‫הילדה הרזה? חתלתול? תינוק דוחה?‬
‫הוא קרא לך תינוק דוחה.‬
‫אלפו, לוצי, בואו נראה לכפריים‬ ‫איך עירוניים עושים את זה.‬
‫כשקנינו את הסט,‬
‫לא חשבתי שהקטנים האלה יהיו מועילים.‬
‫משום שצעקתם כמו תינוקות במחבת,‬ ‫עברנו לתכנית ב',‬
‫להאכיל אתכם למפלצת בעודכם נאים.‬
‫בסדר, תכנית ג', למלא אותם בפירורי לחם.‬
‫לא!‬
‫אל תהיה גס רוח, אבא.‬ ‫בוא נכבד את התרבות של מארחינו המשעשעים.‬
‫אוכל להציע הרמת כוסית?‬ ‫יש לי אלכוהול ירוד בבקבוקון טוסיק.‬
‫אנא קבלו אותו כמתנה‬ ‫מהממלכה שלי ל... דבר הזה שלכם.‬
‫תודה לך, מיס...‬
‫זאת השגרירה המכובדת טיאביני...‬
‫אני בין, בסדר? תתכבדו.‬
‫זה ממש יפה מצדך.‬
‫אני מניח שאולי יש עולם‬
‫שבו הייתי יכול לשחרר אתכם,‬ ‫ויכולנו להיות חברים.‬
‫כן. היי, שניכם, בורים כפריים, שתו.‬
‫איך הוא קרא לנו?‬
‫לדעתי הוא קרא לנו בורים כפריים, סלים.‬
‫אסור היה לו לעשות את זה.‬
‫הייתי צריך לדעת. כל בני המלוכה דומים.‬
‫אתם חושבים שכולנו אוסף‬ ‫של בורים לא מתוחכמים, טמבלים,‬
‫שלא יודעים שום-כלום ולא יודעים כלום!‬
‫אומר לך מה אנחנו כן יודעים.‬ ‫-מה אנחנו יודעים?‬
‫אנחנו יודעים שנאכיל אותם למפלצת הביצה.‬
‫כי מפלצת הביצה לא מוכנה לקבל סירוב.‬
‫היא באה כשהכי לא מצ...‬
‫אוי לא!‬ ‫-אוי.‬
‫אתה יודע, הבנתי שאתה מעודד‬ ‫את בין לעשות הרבה דברים,‬
‫לשתות, להתגנב החוצה, לשקר.‬
‫כן, אתה מבין, בנאדם.‬ ‫לגנוב, לרמות, לשחק ברגשותיך.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫תן כיף, חבר.‬ ‫-אני חייב להודות, הרשמת אותי.‬
‫באמת הרשמת.‬
‫בסדר. היי, תפסיק.‬
‫אלפו, די. תחזיר לי את הזנב שלי.‬
‫תחזיר לי אותו.‬
‫זאת הייתה דיפלומטיה נהדרת שם.‬
‫דיברת עם הבורים הכפריים ההם‬ ‫כאילו את גרה בביצה השכנה.‬
‫היי, בלי מגבלות שפה, כלום.‬
‫כפי שאני תמיד אומר, אני גאה בך, בין.‬
‫מעולם לא אמרת, "אני גאה בך".‬
‫היום התקרבתי לזה באופן מסוכן.‬
‫היי, אבא, אני יכולה ללכת?‬
‫לפעמים אני יכול להישבע‬ ‫שאני מביט באימא שלך.‬
‫לכי, אבל תתגנבי הביתה עד הזריחה, אחרת...‬ ‫-תכרות את אצבעות רגליי.‬
‫אשאיר לך אחת למזל.‬
‫תודה.‬
‫זה דומה לך, אבא.‬
‫כן, אני יודע. נלך הביתה. מהר.‬
‫יודע מה נעשה כשנגיע הביתה?‬
‫נקבור את הדוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫למעשה, נוכל ליצור בית קברות שלם לצעצועים.‬
‫נעשה את זה ביחד.‬ ‫או טוב מזה, שהמשרתים יעשו את זה.‬
‫כן, עבר עלינו יום קשה.‬ ‫אולי פשוט נלך לישון?‬
‫יהיו לי סיוטים על המחבת.‬
‫אלוהים, היא הייתה ענקית.‬