Sărmana Mora!
Uită-te la tine, Bean. Ți-ai terminat toate puterile.
Pentru câteva zile.
Gomer, Frank, Șobolane, luați-o!
Să se distreze și crabii!
Ceilalți, adunați cadavrele grămadă
pentru cheful luau.
CAPITOLUL XLIX ÎNTUNERICUL
Scuze de întârziere.
Nu-i nimic. Toți sunt morți.
Mă bucur, atunci.
Mamă, frate, tată, bine-ați venit. N-avem timp de reuniuni.
Trebuie să păziți Peștera până o salvăm pe Bean.
Ai crescut un băiat de treabă, tată.
Iar tu, o monstruozitate chipeșă, Grogda.
Bean, îmi pare rău pentru ce-a pățit Mora.
Aș vrea să te îmbrățișez, dar sunt cam înghesuit aici.
Bean.
Bean! Beanie.
Beanie! Beanie-Feenie, regina Weenies.
Nu. Nu reușesc. Îmi pare rău.
N-am eu inima să fiu enervant. E trist.
Elfo, du-te și blochează-i canalele lacrimale
cu mânuțele tale de elf.
Bean. Ești în regulă?
Nu-mi pot imagina cât de tristă poți fi acum.
Nici eu n-am trecut peste moartea lui Vivo.
Cine e Vivo?
Contează doar c-a murit datorându-mi 80 de dolari.
Cui îi pasă, nu?
Condoleanțe, Elfo. Cred că ți-a fost foarte greu.
În plus, am venit să te înveselesc. Nu în felul ăla.
Îți voi alina durerea de nedescris.
Dacă îți dai mâna la o parte,
aș putea să te mângâi pe frunte.
Nu? Bine.
Să-ți înjunghii iubita din greșeală tocmai în inimă?
Care erau șansele? Una din zero?
Nu știu. Elfii sunt varză la matematică. Înțelegi tu, bat câmpii.
Îl pot trosni în mutră cu tava de brioșe?
Bean, ăsta era momentul în care le zici să tacă.
Bean?
Bean! În spatele tău! Încă ești în doliu?
Ascultă, trebuie să-ți revii. Trebuie s-o omorâm pe Dagmar.
Să recucerim tronul.
Să răzbunăm elfii.
Și să-l snopim pe Satana.
- Și Crețișor? - Se înțelege.
Eu mă retrag. Nimic nu contează mai.
Nimic nu mai contează.
E OK. Ești în doliu.
Totuși…
Beția victoriei post-masacru. Nimic nu se compară cu ea.
Liniște! Ce e cu larma asta infernală?
Crețișor, torci?
Nu prea torc.
E mai degrabă stomacul care-mi ghiorăie de la sendvișurile cu carne tocată,
alea pline de grăsime portocalie care dă pe dinafară. Delicioase!
Isuse!
Gura!
Vino! Fă-te și tu de folos măcar o dată.
Băi, Gioarsă, îmi dai tronul după ce nu te mai întorci?
Unde e odorul meu?
Scumpa mea, lumina vieții mele!
Sunt aici, tată.
Nu tu, Pupicico. Coroana mea.
Prieteni, apropiați-vă! Șoco, tu rămâi în spate.
Căci trebuie s-o spun, mă tem că voi muri.
Orice surpriză neașteptată îmi poate face inima să explodeze.
Să te ia naiba, Șoco!
Șoco, un pas mai aproape.
N-o face, Șoco!
Eu ce-am făcut?
Ultima mea dorință este să mor în Dreamland, sub domnia elfilor.
Și penultima mea dorință este ca Bizario să nu se apropie de cadavrul meu.
M-ai auzit, Bizario? Știu la ce te gândești.
Derek, odorul meu pirat! Ai fost atât de curajos în luptă!
Dar ce-ai pățit la față?
Doamne! Am cicatrici?
Doar din cele emoționale.
Totul a fost bine până la ghiuleaua venită din senin
care l-a lovit în cap.
Când m-am trezit, Mora era moartă.
Și Bean, mai tristă decât mine după ce Slinosul l-a mâncat pe căpitan
și a murit otrăvit cu rom.
Voi doi îmi sunteți martori.
Jur s-o răzbun pe Mora chiar de-ar fi ultimul lucru pe care îl voi face.
Răzbunare!
DACĂ O SCAPI, FACI CURAT
ANGAJĂM DANSATOARE EXOTICE
TUNELUL MONUMENT PROSTO
După calculele mele exacte,
mâzga e suficientă ca să ajung la destinația secretă.
Hai, spune-ne!
Nu. Mă tem că veți exagera.
Ba nu.
Luna!
Fir-ar! M-ai pus într-o poziție…
…proastă!
Mora, nu știu dacă mă auzi.
Mi-aș dori să te întorci la mine, dar ce rost mai au dorințele?
E ca și cum ai spera la ceva magic.
Și magia nu aduce nimic.
Numai moarte, tristețe, trucuri cu cărți de joc,
indigestie și durerea asta de cap care nu mă lasă.
Multe indispoziții fizice.
Toți vor mereu magie.
Dar să fiu a naibii dacă o poate obține cineva!
Voi distruge magia definitiv.
Spiriduși.
Dați-vă la o parte și lăsați-mă să intru în Peșteră.
Mamă, suntem spiriduși?
Practic, da. Spiriduși seculari.
Tu nu intri nicăieri, drăguță.
Nu zău? Satană, fă-ți numărul.
Uitați-vă adânc în spirale!
Goliți-vă mintea de orice gând.
Gata!
Spiriduși, tată, deplasați-vă spre donjon,
închideți-vă și înghițiți cheia.
Da, Dagmar!
Doamne!
Vino, Gomer! Să-l lăsăm pe Satană să asculte blues.
PEȘTERA DE CRISTAL
Magia a fost eliberată
și se va răspândi curând în regat.
Partea bună este că eu voi controla tot.
Nu e rău pentru sociopata frumușică din Maru.
Zece ani!
A naibii fosă fermecată!
Cap al lui Pendergast, nivelul tău de apă a scăzut.
Ți-l completez acuma.
Sunt viu? Vrăjitorio, ce se petrece?
Mama avea dreptate. N-am nicio magie în mine.
Și nici nu vei avea vreodată.
MAMA
Trebuie să-i spunem lui Bean că magia iese peste tot.
Nu va ști ce să facă!
Dați-vă jos de pe ea, crabilor!
Plecați de-aici!
La ce vă uitați?
Și ce dacă-mi place să înalț grămăjoare de scoici,
să-mi drapez părul cu alge și să plâng neconsolată?
Nu m-ai auzit plângând, nu-i așa?
Bean, știm că încă suferi după Mora.
Cine n-ar fi după chestiile alea perverse, sexy, erotice…
Îmi place unde bați.
Am terminat, perversule! Îmi dai fiori.
Bine.
Bean, ignoră-l. Situația se înrăutățește.
Trebuie să-ți revii!
Bean, magia vine pe sus, pe jos, iese peste tot.
Dat fiind nivelul actual de fisurare din regat,
nu va trece mult și vor afla toți.
Ce contează, dacă ea nu mai e? Dacă nu mai am iubire?
Tot ce am este colierul ăsta, plin de purici.
Dacă magia ajunge pe mâini greșite,
cine știe ce orori mai apar? Să vorbim despre ele.
Dacă aș pune eu mâna pe ea, aș face din râuri sânge,
din bogați, porci, apoi aș interzice statul jos.
Iar eu sunt un malefic mic.
Dacă o persoană cu adevărat rea, ca Dagmar sau Mertz, pune mâna pe ea?
N-ar fi doar apocalipsa, ci ne-am dori sfârșitul.
Nu-mi pasă.
Isuse!
N-am crezut că regatul va cădea în tristețe, dar uite că așa e.
Mai bine ne ocupăm noi de magie.
Nu ceda, îndurerata mea prietenă! Revenim imediat.
Stai! Unde sunt căpcăunii?
Le-am dat mulți cartofi ca să stea de pază.
Da. Nu-i stă în fire mamei mele să nu fie de încredere.
După patru zile petrecute cu ea.
Ia mâna de pe apa fermecată, monstru frumos!
Sau înfruntă mânia celor trei prieteni viteji.
Hai, Elfo!
Este ca și cum m-ar ataca un bebeluș.
Cum îndrăznești?
N-am vrut să te fac mic, deși erai deja mic.
Joc de cuvinte. Trebuie oprită.
Scuze!
Dagmar! Aici!
Nu m-ai nimerit!
Fir-ai tu…
Îți trebuie un mop mai mare.
Gata! O să-i spun lui Dagmar exact ce gândesc.
Nu este șefa mea! Eu sunt Satana J. Satana Jr.
Am lupta cu Dumnezeu, cu fratele lui, cu luteranii
și cu mii de ani de uz neautorizat al imaginii mele
pe măști ieftine de Halloween, cururi de bikeri
și conserve cu șuncă extra-sărată.
Trebuie să iau taurul de coarne.
Tot eu am inventat-o și pe asta.
Ești sigur că e momentul potrivit?
Voi fi rezonabil.
Fată Mop, cât ai zis că ai făcut pregătire?
Două săptămâni. Dar la o școală de barmani.
Luci, treci pe râgâit!
Mă supraîncălzesc! Explodez!
Nu! Luci!
Fată Mop, nu!
Cum poți să-i faci așa ceva iubitei mele?
Da, am spus-o. Fata Mop e iubita mea.
Ești iubita mea, nu? Fată Mop?
Niciun dram de plăcere de la cizmă.
Nici măcar n-am nevoie de magie ca să scap de tine. Jalnic!
Tu! Da, cu tine vorbesc, cucoană! Doar eu îmi pot face prietenul „jalnic”.
Știi ce?
Tu, doamnă, n-ai niciun haz când ești malefică.
Pentru asta, vei plăti!
Bine, șobolan zburător!
Bravo, Luci! Dar acum vei muri.
Dagmar, ce faci cu dragul de Luci?
Scap de pacostea asta definitiv.
Satană, vrei s-o oprești pe malefica ta jumătate?
GROAPA CU LAVĂ
Gleznele! Genunchii! „Strugureii”!
În funduleț! Sunt ultimele mele cuvinte?
Luci! Nu!
Ne vedem în Iad, fiule. În Iad.
Ascultă aici, dragă!
Am văzut toate ororile și păcatele
pe care le poate zămisli pântecul puturos al creației.
Război, foamete, aplicații matrimoniale, ursuleți gumați.
Toate pălesc pe lângă negreala sufletului tău.
Spune-mi, Dagmar, ce se întâmplă când ai tot ce-ți dorești,
dar n-ai pe nimeni lângă tine?
Ți-ar plăcea o eternitate singură?
Te crezi stăpâna răului, dar nu ești decât o unealtă tocită.
Pe viitor, vorbește cu avocatul meu. Are biroul tot în Iad.
O zi bună!
N-am semnat acordul prenupțial, ratatule!
Mersi din nou, Elfo. N-aș fi reușit fără tine.
Știi ce?
Nu-ți pot răspunde niciodată: „Cu plăcere.” Am zis-o!
Fată Mop.
Luci este bine?
Coada lui, da.
Scoate-mă de-aici!
Dragostea! O pierdere de vreme!
N-am simțit dragostea de când mă știu,
și uite câte-am realizat!
Elfo! Ce s-a întâmplat?
Dagmar ne-a caftit rău.
Fără tine, Dreamland nu va mai exista.
Bean. Numai tu o poți opri pe mama ta.
În afară, probabil, de un bolovan uriaș.
Fată Mop, ai urechi de elf?
Am ratat niște evenimente importante.
Unde este Luci?
Luci e mort, Bean.
Ce? Nu se poate!
De data asta, nu se mai întoarce.
Mama ta l-a aruncat în groapa cu lavă.
Adio, dulce demon!
Exceptând țipetele, te-ai topit cu demnitate.
Iarăși în Rai? Nu e corect! Vreau acasă!
Luci, știi regulile.
Trupul ți s-a topit complet în lavă.
De data asta, rămâi aici pe veci, în vecii vecilor.
Nu mai spune „pe veci”.
Pe veci.
Mama nu e doar malefică, ci și ticăloasă de-a dreptul.
Bean, o singură persoană are puteri egale cu ea acum.
Toți pariem pe tine, Bean.
Îmi împrumuți bani să pariez?
Bean, am învățat că, în viață, unele lucruri sunt inevitabile.
Partea asta seamănă cu destinul. Cum le înfrunți? Depinde de tine.
Știu că pare o nebunie, dar acum Elfo are dreptate.
Mersi.
Fata Mop și Elfo. Alt lucru pe care nu l-am observat.
Sunteți îndrăgostiți?
Știți ce? Nu așteptați să vă declarați iubirea.
Nu vă gândiți dacă e bine sau rău.
Începeți o relație și vedeți dacă ține.
În cel mai rău caz, va fi o iubire urâtă.
În cel mai bun caz? Nu pot descrie.
Văzându-vă pe amândoi,
crește ceva în mine, ceva ce n-a mai existat.
Nu înainte de Mora. Fiindcă la ea mă refer, știți?
Stai așa! Ești gravidă cu un bebe de sirenă?
Nu, prostule! Nu asta am vrut să zic.
Nu merge așa, nu? Nu contează!
Fiindcă acum îmi dau seama
că, odată ce găsești iubirea adevărată, nu mai pleacă de la tine.
Niciodată. Rămâne mereu cu tine.
Despre ce vorbeam?
Despre Dagmar care fură magia.
Ce mama naibii? Serios?
Asta… De ce stați…
De ce stați acolo și zâmbiți?
De ce n-ați zis așa?
Fiindcă sunteți îndrăgostiți. Înțeleg prea bine. Haideți!
Ți-e tare dor de Mora, nu?
Tu ce crezi?
Totul e un mare joc pentru tine, nu?
Ai inventat timpul, spațiul, durerea și suferința ca să ne buimăcești de cap.
Jerry.
Ce-ai zice dacă ți-aș spune că răul cel mai mare abia acum vine?
Bine. Până aici!
Ce-ai acolo?
Cărămida norocoasă.
Da, Jerry, fă-o! Fă-o!
Nu! N-ar fi trebuit să faci asta…
- Ai sfeclit-o! - Ce-am făcut?
L-ai omorât pe Dumnezeu.
Îi pot cere iertare?
Sunt sigur că ai putea. Numai că tocmai l-ai omorât.
Atunci, ce să fac?
Poți urla ceva inutil în universul rece, neînsemnat,
nepăsător și, acum, fără Dumnezeu.
Hop-așa!
Nu!
Ce se petrece? E trei după-amiază. Am intrat în Epoca Tenebrelor?
Deci, ai trecut, în sfârșit, peste înjunghiatul iubitei?
De data asta nu mă mai înfurii!
Dar ești o mamă tare rea!
Salut, surioară!
Ce caută Pistruiatul aici?
Nu mai sunt o marionetă înfricoșătoare. Ci un băiat înfricoșător.
Ai balamale.
Cineva trebuie să se ocupe de Dreamland.
Și-ai pus un rege idiot.
Acum am creier adevărat. În loc de ziare vechi.
Ești tot marionetă, cretinule. Ce îți iese din ureche?
Un editorial despre adolescenții cu probleme.
Ce păcat! Puteam fi noi două aici.
Împărțind cea mai mare putere pe care o pot avea două vrăjitoare.
N-ai împărțit nimic toată viața.
Stai! Sunt vrăjitoare?
Una foarte dezamăgitoare.
Iar eu sunt rezervă.
Apropo, Bean, dă-te puțin mai înapoi.
Bravo, Pistruiatule, dar nu e frumos să-ți omori sora.
Sunt mama ei. O omor eu.
Ești nebună.
Oare?
Nu vei învinge, Bean. Noi două suntem egale.
Dar eu am mai multă experiență.
Da? Mai gândește-te.
- Ești cu doar câțiva ani mai mare. - Ce?
Ai fost pietrificată când aveam patru ani. Calculează!
M-ai spart.
Și pot zice că am mai multă experiență
în ceva ce tu nu vei avea.
Da? Și anume?
Iubire.
Am iubit și am fost iubită de Mora,
de prieteni, de tata și de Oona, frumoasa Oona,
și de 40% dintre supușii mei, conform ultimului sondaj.
Tu n-ai fost iubită de nimeni, ci doar de tine însăți.
Prin acest argument, maniacă narcisistă,
sunt mai puternică.
Oi fi ieșit eu din abdomenul tău bine tonifiat,
dar nu-ți datorez nimic.
Bine. Pa!
Tată!
Hai, Beanie! Vei reuși!
De ce nu funcționează?
Mi-a luat foc mătura de sub nas! Vino încoace!
Beanie, fugi!
În furia ta, pari să uiți mereu un lucru, dragă.
Mora e moartă, moartă, moartă.
Vezi, mamă? Asta e puterea dragostei.
Nu e doar momentul în care apare iubirea. Ci și amintirile care rămân mult după ea.
Și sentimentele sunt tot acolo.
Nu doar în mintea mea, ci și în inimă și trup.
Peste tot unde m-a iubit Mora. Iar asta îmi dă putere, frate.
Iubirea învinge totul! Și furia ajută.
Subtitrarea: Dan Butuza