РОЗЧАРУВАННЯ
У нас закінчився ром. Я сумую за Морою.
І нащо ми викинули за борт нічний горщик?
Вище носа, Бінзі. Можна ходити в цей кошик для пікніка.
Під цією цвіллю є смачний торт «Мурашник».
Зачекай секунду. Помовч. Ти подивися! Це карта наумки. Тату!
Ми могли б поснідати в Чізленді, поїсти десерт у Фаджвіллі
і попити м'ятний фрапучіно на Ням-Ням острові.
Це… Зачекай. О, тут є Дрімленд.
Якщо ми зачепимося за ці стрілки, вони нас довезуть.
ОБ'ЄДНАНІ КРИЛА ДРІМЛЕНД
І ми в п'яти сантиметрах від дому!
Гаразд. Котра з цих мотузок приведе нас до Фаджвілля?
Дивися, Клойде. Це Бін і Зоґ. Давай їх зіб'ємо.
Легко, як забрати в дитини цукерку. Пам'ятаєш вчорашню дитину?
Скажи, цікаво, от тусуєшся з кимось постійно
і не помічаєш її,
але якось цілуєш її, щоб тебе не вбили,
і відчуваєш, що бачиш своє майбутнє
в її прекрасних карих чи, можливо, блакитних очах.
Щось хочеш сказати, Ельфо?
Що ти кажеш? Ні. О Господи, ти ельфійка?
У тебе вуха гострі.
Це так заводить.
Вибач, але ти ельфійка? Я тут помираю.
Ельфо, дитиною мене покинули в Чарівному лісі.
Я не знаю справжніх батьків.
Може, я частково ельфійка або чихуахуа.
Може, король Право знає, звідки ти взялася.
Чи хоча б може підтвердити, що ми з тобою не є близькими родичами.
Я просто так запитав. Стало цікаво.
Ельфо, ти дуже мені подобаєшся.
Я просто не люблю виділятися. Я інтроверт.
А я зовнітроверт. Бачиш? Усе гаразд, можеш подивитися.
Ти колись думаєш, перш ніж ляпати?
Звісно, ні. Ляпати — це в нас сімейне.
Гаразд. Менше слів, більше кроків.
Але ти була б найвищою ельфійкою. Ніхто не став би тебе зачіпати.
Можна вже нарешті змінити тему?
За хвилинку. Припустимо, ти наполовину людина, наполовину ельфійка.
Тільки уяви можливості. Я говорю не лише про нас.
Я про об'єднання Дрімленду проти Даґмар.
З твоїм розумом і моєю красою нас не зупинити. Адже…
Ельфо, я ненавиджу Даґмар всіма мокрими пацьорками моєї чарівної швабри,
але мені подобається бути на другому плані.
От я, Тербіш, — герой…
ВІТАЄМО В ДРІМЛЕНДІ У НАС ПОДАТКОВІ ВІВТОРКИ
…а Мерц закоханий у мене, але дурний посіпака.
Стули пельку.
Сам стули!
Нарешті! Шанс використати нашу протиповітряну гармату проти кулі.
Я вас прошу.
Ви знали, на що йдете, вступивши в клуб гарматних ядер.
Та пішли ви!
Промахнувся. Твоя черга.
Зараз вистрелить тупак!
Більше тупакопороху.
Ура!
Моя мембрана.
Диви, як падає. Так! Перемога за нами.
О ні. Гравітація.
Саме так. Падайте як каменюки, дурні.
РОЗДІЛ XLVI НЕУКА ПРО САМОРОБНУ БЛИСКАВКУ
Де це ми, в біса, Бін?
Ні. Мару.
Ідіть за нами, Бін і великий Бін.
Кілька бабусь.
-Врятуй нас, Тіабіні. Врятуй нас. -Тіабіні!
-Рятуй! -Не змушуй нас повторювати.
-Тіабіні. -Тіабіні.
Обережно, Біні. Не давай їм щипати тебе за щоки.
Серйозно, народ, ви не розумієте, наприклад, кордонів?
З поверненням у Мару, Тіабіні. Я Пруденс, королева карг.
Це лише почесне звання, бо в нас нічого немає.
Я тебе пам'ятаю. Ти та божевільна, що подряпала мені руку.
Зараз я вже не дряпаюся.
Ого, що в наш час не відрубують?
Здається, у тебе в мішку для мене щось є.
Ти про ці бабині руки?
Одягни їх на мене, прошу.
Я не впевнена…
О Господи! Боже мій, працює.
Я тебе зцілила. Я крута.
Так, твої сили потужні, але розфокусовані.
Тіабіні, остерігайся прокляття непередбачуваних наслідків.
Почуй це попередження, щоб не вбити того, кого любиш.
Схоже на те, що сказав мені Малфус.
Малфус? Цей козел — мій колишній чоловік. Він десятиліттями переховувався,
щоб не платити аліменти, тридцять баксів на місяць.
А навчиш мене, як убити того, кого я ненавиджу?
Коли учень буде готовий, вчитель з'явиться сам.
І ось я тут!
Яка крута вистава.
Тихо. А тепер ідіть за мною.
Це наш оазис тиші й роздумів.
Іди сюди, мавпочко. Яка гарнюня…
Зніміть її з мене!
Не пестіть мавп, якщо вони не пестять вас!
Колись давно Мару був прекрасним місцем, де кишіли величезні миші й природна магія.
Але потім контроль захопила божевільна сімейка твоєї матері.
Вони вичавили з країни та її людей всю магію.
Бекі погана, Даґмар ще гірша, але Клойд?
З ним щось не так.
Тоді твоя мати продовжила правити за допомогою диявольської магії,
уклавши угоду з пеклом.
То моя чорна блискавка — це зло?
Ти перша донька Даґмар?
-Так. -Тоді так.
Я так і знала.
Це не має значення, Біні. Ти не лиха.
Сподіваюся, твоя правда.
Цей фуд-корт тільки для пенсіонерів — усе, що залишилося від справжньої Мару.
Особлива страва для ранніх пташок паршива на смак, зате ціна чудова.
Тіабіні, відточи свою силу і зроби Мару чудовою знову.
Тільки тоді ти остаточно переможеш Даґмар.
Гаразд, я залишуся.
Зараз почнеться гімнастика!
-Я думала, це навчання магії. -Вибач, я викладала фізкультуру.
Одне коло стадіоном!
Якщо це те, що зараз носять безголові діти, мені це не подобається.
Це шлейка слухняності Бін тих часів, коли вона була маленькою.
Хтозна, скільки разів вона перегризала повідець.
Але зараз у неї хоча б нема зубів.
До речі, знайдімо твою голову.
Розважайтеся. Треба було залишатися в рекламі.
Час сказати про провал моєї подорожі в часі. Сподіваюся, вони зрозуміють.
Що? Я ще нічого не сказав.
Ти явно нічого не виправив кришталевою кулею,
бо я застряг в одному часі з Тупанті, Банті та Рохканті.
Вибач, що я не Бін, гаразд?
Якби ж я міг вловити її сфокусовану лють і привести нас до п'яної перемоги.
Але я не можу.
Нам потрібен той, хто готовий стати на захист революції.
Але не я, мені дуже подобається ця лавка.
Я зголошуюся бути верховним лідером. Стене, решту можеш стратити.
Зараз, ваша рохличносте.
Агов, здорованю!
Я запросив Меркімера, бо ми у відчаї.
І, може, нам знадобиться бекон, коли зголодніємо.
Бекон з індички теж не такий уже й поганий.
Меркімере, можеш бути ще й індичкою?
Бери справи у свої руки, Патлата.
Ти знаєш цей замок краще за всіх, крім хіба що щурів.
Ельфо, ні, будь ласка. Ми ж говорили про це.
Я хотів би номінувати…
У що ти вмочаєш цю штуку, у воду для миття підлоги? Трясця.
Боюся, нам доведеться зробити це найгіршим шляхом, бо в нас демократія.
ВЕЛИКА ТАЄМНА ЗУСТРІЧ У ЛІСІ
-Я проголосую за твоє вбивство. -Я прийшов по хабарі.
Відколи такі придурки, як я, мають право голосу?
Що з тобою не так?
Друзі, союзники, Кіссі. Привітик!
Ми покликали вас сюди, тому що всі шанси проти нас.
І тепер, коли Бін не стало, нам доведеться самим здолати Даґмар.
Саме так. Ви, ідіоти, — усе, що у вас, ідіотів, є.
Але я з усією силою повного невігластва заявляю:
ми можемо досягти успіху.
Нам потрібен лише план.
На завершення скажу: вам гаплик.
Зроби це в стилі інка-бінка.
Ви всі інка-бінка-дінка-рінка-трупаки!
Ми могли б звернутися по пораду до Місяця.
Місяць.
Я думаю, всім потрібно зняти штани.
Це просто смішно.
СУПЕРВІЗО
Я одягаю штани. Хто вкрав мої штани?
Ану зачекайте одну кляту хвилиночку.
З усією повагою до моїх друзів ельфів,
але хіба не вони ті ідіоти, які втратили Дрімленд першими?
Що?
Клятим ельфам нема віри.
Якби ж я могла зачитати свій маніфест.
-Фу! -Тихіше, лівачко!
«Квіти визволення
будуть омиті кров'ю брудних аристократів!»
Фу!
Усім замовкнути! Послухайте мене!
Погляньте, гострі вуха. Вона одна з нас!
Що?
Роками я мовчки відмивала
темні закутки й закапелки Дрімленду,
ігнорована, невидима, неважлива.
Хтось із вас хоча б знає моє ім'я?
-Дівка-мийка? -Губка?
Сучка з відром?
Але знаєте що? Усе гаразд.
Тому що саме так ми здолаємо Даґмар.
Не якимось нахабним нападом, верескливим бойовим кличем
чи випадковими ударами ножем,
а навпаки, ми підемо непоміченими, як армія тіней.
Пам'ятай, Тіабіні: контролюєш емоції — контролюєш магію.
Ми не дуже це вміємо в нашій родині. Правда, Бін?
Якою б хаотичною і руйнівною не була буря,
епіцентр бурі залишається абсолютно спокійним.
Не промахнися.
Промахнулася.
Ходімо в менш вогненебезпечне місце, добре?
Рівень вбивств тут справді знизився відтоді, як усі померли.
Спокій, зосередженість, віра.
Це я на подушечці прочитала.
Стій. Що це таке?
Тату! Ти цілий?
Вона подає надії, чи не так?
Ого.
Хто зла дівчинка? Хто готовий полювати з мамою?
Хто готовий?
Зароби свій смаколик, Біні. Ось так. Біжи знайди свою голову.
Буде велика битва,
і буде дуже важливо, щоб ці руки відрізняли союзників від ворогів.
А тепер іди.
НЕВИННИЙ СВІДОК
ВОРОГ
ТУПАК
-Обережно! -Що таке?
Вони кидають цурпалки!
Агов! Нехай.
НЕВИННИЙ СВІДОК
СВІДОК — ВОРОГ
Обережно, Бін! Предмети мистецтва!
ТУПАК
О ні! Тарілки!
ДИТИНА — ВОРОГ
Ну як я? Можете сказати «чудово», я не стану пихатою.
Можливо. Уже стала.
Що ж, ти вбила всіх поганців з великим задоволенням.
А ще ти вбила половину хороших людей з таким же завзяттям.
ДИТИНА
Чорт.
Ти молодець, Бін! Тебе зачепила лише одна попільничка.
Ти невдаха, Тіабіні.
Дурні ми, що повірили в тебе. Це тобі потрібен рятівник.
По суті, це мій внутрішній монолог, дослівно.
Народ, облиште. Я нікого з вас не вбила. Це має щось значити.
Вибач, Тіабіні.
Якого біса!
Що сталося зі сліпою, оманливою вірою?
Ну добре, розумники. Я просто висаджу двері вибухом.
Прокляття!
У прогнозі погоди нічого не було про летючий пил.
Якою б хаотичною і руйнівною не була буря,
епіцентр бурі залишається абсолютно спокійним.
Контролюєш емоції — контролюєш магію.
Контролюй магію.
Я не тут і популярна на днях народження.
Бін.
-Бін. -Бін.
Бін.
Думаю, я досягла там якогось просвітлення.
І проковтнула з кілограм піску.
А тепер ти повинна врятувати Мару.
-Врятуй Мару! -Врятуй нас!
-Тіабіні! -Врятуй Мару!
Стійте, а де мій тато?
Бін, допоможи!
ДИТИНА
-Зі мною тут тікають! -Тату!
Клята дисфункція проекції!
Можливо, ти виснажена піщаною бурею.
Або там не було правильного балансу негативних і позитивних часточок.
Я не знаю. На кого я схожа, на наукомця?
Зупиніть ту божевільну голову!
Серйозно? Голова без тіла?
Що ж, гадаю, так само безглуздо,
як те безголове тіло, що женеться за нею по вулиці.
Відверто кажучи, жити у світі з повним місяцем щоночі,
совами, які показують час, б'ючись у церковний дзвін,
і хтозна-скількома персонажами, які без кінця оживають…
Віп і Веп.
Тільки подумати, що це я врятувала вас з Ням-Ням острова багато років тому.
Ну, насправді вполювала.
Я зв'язала вам ті чарівні однакові плащі й капелюхи,
і ось яку подяку я отримую?
Вартові!
Треба було б вас набити і на стіну, як вашого войовничого брата Вупа.
Мені не потрібна магія, щоб провчити тупаків.
Бін!
Тату, не ґелґочи.
Так, Зоґу, не ґелґочи. Це дуже дратує.
Прошу, тату, я стараюся думати.
Може, давай до нас?
-Що? -Ну, ти ж наша сім'я, врешті-решт.
З твоїми дивними здібностями ми могли б разом правити Мару і Дрімлендом.
-Ні. -Це екзотика, коли до неї звикаєш.
-Ти любиш пісок у кожній страві? -Ні.
А я веду заняття з танцю живота щовівторка, щочетверга та щосуботи.
Ну добре, зізнаюся. Щовечора, крім понеділка.
Кого я дурю? І в понеділок теж!
Дуже спокусливо.
-Правда? -Ні! Дерев'яні ляльки цього не вміють.
Тільки й умієш, що дурні переможні джиги.
Бін, закругляйся. Я вже пальців на ногах не відчуваю.
Останній шанс. Давай до нас, або Зоґ потрапить у пекло.
Єдині, хто потрапить у пекло, — це ти і ти!
Бекі, натискай на важіль. Зараз почнеться переможна джига.
Будь ти проклята, Хуаніто!
Ні-ні-ні.
Ні, Бін, не треба.
Летіть.
Що ви, двоє придурків, тут робите?
Бін шпурнула нас у вогонь.
Привіт, мамо. Рада тебе бачити. Шкода, що тебе тут немає.
Ти жива? Ти таке розчарування.
Вона змусила замовкнути Вічного Оракула. Як тепер шпигувати за ворогами?
Як нам тепер спілкуватися? Факсом?
Це катастрофа. Мені потрібен мій кіт для підтримки.
А те шкіряне бюстьє, типу, тебе недостатньо підтримує?
Тату, отямся.
Бін, допоможи!
Я не хочу померти від рук своїх родичів!
Ґа-ґа-ґа!
Ти звільнила Мару!
Вибач, що прокляла твою сім'ю на віки вічні.
-Що? -Я вільний від прокляття.
Дякую тобі, спасителько, я тепер гарнюній.
То як нам звідси вибратися?
У вас, народ, є пара запасних мітел, зачарована катапульта чи ще щось?
Ми карги, люба, а не відьми. Ми подорожуємо стильно.
Сім'я твоєї матері мала якісь брудні справи з виродком на ім'я Альва.
Той тип зі Стімленду? Дуже гостинний.
Мав найкращу машинку для фрикадельок.
Вони все вилазили звідти. А я наколював і в рота…
-Не зараз, тату. -Що?
Твою силу і талант перевершує лише твій вибуховий характер.
Використовуй їх з розумом. Або ні. Ми з тобою закінчили.
Хіба це не той момент, де ви попереджаєте мене про ще одне
чи кажете, що мені ще вчитися і вчитися?
Ні, я так не думаю.
Чекай! Ще одне!
Тебе може зрадити лише той, кому ти довіряєш найбільше.
ВІТАЄМО В МАРУ ВИБАЧТЕ ЗА ЗАПАХ ЦВІЛІ
Мару проростає, як вуса в Дерека.
Я пишаюся тобою, мала. Ти молодець.
І я пишаюся, що ти не впав у пекло, тату.
Я теж тебе люблю, Бінлі.
-Привіт, мамо. -Ох, доцю.
Що це за жахливий сморід? Тут тхне плоттю, що гниє.
Це я. Тут пахне чимось іншим.
Це нами. Ми досі горимо.
Бідолашні маріонеточки.
Ідіть сюди, я про вас подбаю.
Летіть.
Нагадай-но мені, чому ми перетворилися на легкозаймисті дерев'яні іграшки?
Моя люба. Ти ідеальна.
Клойде, у мене дупа горить.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова