‎Romul s-a terminat. Mi-e dor de Mora.
‎Și de ce am aruncat olița peste bord?
‎Curaj, Beanie! ‎Facem în coșul ăsta de picnic.
‎Uite o prăjitură delicioasă ‎sub mucegaiul ăsta!
‎Taci! Uite! O hartă de „stiință”, tată.
‎Luăm brunch-ul la Cheeseland, ‎desertul la Fudgeville
‎și un ‎frappuccino ‎cu mentă ‎pe insula Yum Yum.
‎Stai! Ăla e Dreamland.
‎Dacă ne agățăm de săgețile astea, ‎ne duc ele.
‎La cinci centimetri de casă!
‎Bine. Care frânghie ne duce la Fudgeville?
‎Uite, Cloyd! Bean și Zøg. Să-i doborâm!
‎Ca și cum ai lua acadeaua de la un bebe. ‎Îl mai știi pe ăla de ieri?
‎Nu e amuzant să stai cu cineva mereu
‎și să nu-l remarci,
‎dar, într-o zi, ‎îl săruți ca să nu fii omorât
‎și simți că-ți vezi viitorul
‎în ochii lui frumoși și posibil albaștri.
‎Te apasă ceva, Elfo?
‎Ce? Nu. Doamne! Ești elf?
‎Ai urechile ascuțite.
‎Mă excită.
‎Scuze, dar ești elf? Mor de nu-mi zici.
‎Elfo, am fost abandonată de mică ‎în Pădurea Fermecată.
‎Nu-mi cunosc părinții.
‎Pot fi jumate elf, jumate chihuahua.
‎Poate știe Regele Domn de unde ești.
‎Sau măcar să ne confirme ‎că nu suntem rude.
‎Te-am întrebat fără motiv. Eram curios.
‎Elfo, îmi placi mult.
‎Nu-mi place să ies în evidență. ‎Sunt introvertită.
‎Eu sunt un „ieșitor”, vezi? ‎Este în regulă, te poți uita.
‎Tu gândești înainte să vorbești?
‎Sigur că nu. Toată familia mea e așa.
‎Bine. Mai puține vorbe, mai mult mers.
‎Ai fi cel mai înalt elf. ‎Nimeni nu s-ar pune cu tine.
‎Putem trece peste asta, te rog?
‎Imediat terminăm! ‎Să zicem că ești jumate om, jumate elf.
‎Câte posibilități ai avea! ‎Nu vorbesc doar despre noi.
‎Vorbesc de unirea Dreamlandului ‎împotriva lui Dagmar.
‎Cu mintea ta și frumusețea mea, ‎am fi de neoprit. Adică…
‎Elfo, o detest pe Dagmar din toată fibra ‎plină de zoaie din mopul meu fermecat,
‎dar îmi place să stau în spate.
‎Nu și eroul Turbish…
‎DREAMLAND ‎CASA IMPOZITELOR DE MARȚI
‎Iar Mertz este acolitul meu idiot, ‎dar drăgălaș.
‎Taci!
‎Ba tu să taci!
‎În sfârșit! Avem ocazia de a folosi ‎tunul cu balon antibalon.
‎Vă rog!
‎Știați în ce vă băgați ‎când v-ați înscris în clubul ghiulelei.
‎Duceți-vă naibii!
‎Am ratat. E rândul tău.
‎Foc în gaura cu orci!
‎Mai mult praf de orc!
‎Membrana mea!
‎Uite-l cum cade! Da, victoria-i a noastră!
‎Nu! Gravitația!
‎Da. Prăbușiți-vă, proștilor!
‎CAPITOLUL XLVI ‎LUMINILE DE CASĂ
‎Unde naiba suntem, Bean?
‎Nu! Maru.
‎Urmați-ne, Bean și mare Bean.
‎Câteva babe.
‎- Salvează-ne, Tiabeanie. ‎- Tiabeanie!
‎Nu ne face s-o repetăm.
‎Tiabeanie!
‎Ai grijă! Să nu te ciupească de obraz.
‎Pe bune, nu înțelegeți că există limite?
‎Bine-ai revenit în Maru, Tiabeanie. ‎Eu sunt Prudence, regina Babelor.
‎Un titlu onorific, fiindcă n-avem nimic.
‎Te recunosc! ‎Ești nebuna care m-a zgâriat pe braț.
‎Cu zgâriatul am cam terminat-o.
‎Numai mutilări în ziua de azi?
‎Ai ceva pentru mine în sacul ăla.
‎Brațele astea de babă?
‎Montează-le, te rog.
‎Nu prea știu cum…
‎Doamne! Funcționează!
‎Te-am vindecat. Mă pricep.
‎Da, ai mari puteri, dar nefocusate.
‎Tiabeanie, ai grijă ‎la blestemul consecințelor neintenționate.
‎Ia aminte la asta, ‎altfel îl vei omorî pe cel drag.
‎Așa mi-a spus și Malfus.
‎Malfus? Ticălosul ăla mi-a fost soț. ‎Îl caută poliția de ani de zile
‎că n-a plătit pensie alimentară ‎30 de dolari pe lună.
‎Mă poți învăța să ucid pe cine urăsc?
‎Când elevul e pregătit, ‎va apărea și învățătorul.
‎Iată-mă!
‎E artistă!
‎Taci! Urmați-mă!
‎Aceasta este oaza noastră ‎de reflecție și liniște.
‎Vino încoace, maimuțico!
‎Luați-o de pe mine!
‎Nu mângâia maimuțele ‎până nu te mângâie ele!
‎Demult, Maru era un loc frumos, plin ‎de șobolani giganți și magie naturală.
‎Apoi, familia de nebuni a mamei tale ‎a preluat controlul.
‎Au stors toată magia din acest tărâm ‎și din acești oameni.
‎Becky e rea, Dagmar și mai rea, dar Cloyd?
‎Ăla e sărit rău de pe fix.
‎Mama ta și-a continuat domnia ‎cu magie diavolească
‎făcând o înțelegere cu Iadul.
‎Fulgerul meu negru este rău?
‎Ești prima născută a lui Dagmar?
‎- Da. ‎- Atunci, da.
‎Știam eu.
‎Nu contează, Beanie. Tu nu ești malefică.
‎Sper că ai dreptate.
‎Terasa asta cu de-ale gurii pentru bătrâni ‎este tot ce-a rămas din Maru.
‎„Specialitatea timpurie” are gust oribil, ‎dar prețul e bun.
‎Tiabeanie, șlefuiește-ți puterile ‎și fă ca Maru să fie iar măreț.
‎Doar așa o poți învinge, în sfârșit, ‎pe Dagmar.
‎Bine, rămân.
‎Să înceapă educația fizică!
‎- Credeam că exersăm magia. ‎- Scuze, am fost profesoară de sport.
‎Faceți o tură!
‎Dacă asta poartă copiii fără cap ‎în ziua de azi, nu-mi place.
‎Este hamul supunerii de la Bean, ‎de când era mică.
‎Nici nu mai știu ‎de câte ori a ros lesa aia.
‎Dar acum, măcar nu are dinți.
‎Apropo, hai să-ți găsim capul!
‎Distrați-vă! Trebuia să fi rămas ‎în publicitate.
‎E timpul să raportez eșecul călătoriei. ‎Sper că vor înțelege.
‎Ce? N-am spus încă nimic.
‎E clar că n-ai reparat nimic ‎cu bila de cristal
‎fiindcă eu am rămas în același timp ‎cu Blunty, Bunty și Grunty.
‎Scuze, eu nu sunt ca Bean, da?
‎Aș vrea să-mi pot canaliza furia ca ea ‎și să vă conduc spre o beție a victoriei.
‎Dar nu pot.
‎Ne trebuie cineva dispus ‎să țină partea revoluției!
‎Nu eu. Îmi place mult pe banca asta.
‎Mă ofer ca lider suprem. ‎Stan, îi poți executa pe ceilalți.
‎Imediat, Grohăimea Ta.
‎Stai așa, uriașule!
‎L-am chemat pe Merkimer din disperare.
‎Poate mâncăm niște costiță ‎când ne este foame.
‎Șunca de curcan nu e rea nici ea.
‎Merkimer, te poți face curcan?
‎Tu ar trebuie să conduci, Fată Mop.
‎Cunoști cel mai bine castelul, ‎după șobolani.
‎Elfo, nu, te rog! Am vorbit despre asta.
‎Aș vrea să propun…
‎În ce-ai băgat ăla? În apă de mop? Futu-i!
‎Va trebui s-o rezolvăm în cel mai rău mod ‎cu putință. Prin democrație.
‎MITING SECRET ÎN PĂDURE
‎- Voi vota să te omor. ‎- Eu am venit pentru mită.
‎De când votează idioții ca mine?
‎Ce te-a apucat?
‎Prieteni, aliați, Pupicico…
‎V-am chemat ‎fiindcă soarta ne stă împotrivă.
‎Bean e plecată, așa că trebuie ‎s-o învingem singuri pe Dagmar.
‎Ați auzit bine. ‎Numai voi, idioților, ați rămas.
‎O spun cu toată puterea ‎ignoranței mele complete,
‎putem să învingem sorții.
‎E suficient să facem un plan.
‎În concluzie, sunteți morți.
‎Fă-o în stilul ‎inka-binka!
‎Sunteți morți ‎inka-binka!
‎Am putea cere îndrumarea lunii.
‎Luna!
‎Toți trebuie să-și dea jos pantalonii.
‎Ridicol!
‎CONTROLORIO
‎Eu îmi pun pantalonii. Cine i-a luat?
‎Stai așa și stai o clipă!
‎Eu îmi respect prietenii, pe elfi,
‎dar nu ei au fost idioții ‎care au pierdut Dreamlandul?
‎Ce?
‎Nu te poți baza pe ei!
‎Vreau să vă citesc din manifest.
‎- Huo! ‎- Gura, comunisto!
‎„Florile libertății
‎trebuie udate cu sângele ‎nenorociților de aristocrați!”
‎Huo!
‎Tăcere! Ascultați-mă!
‎Priviți! Urechi ascuțite! ‎Este de-ai noștri!
‎Ce?
‎Ani de zile am frecat în tăcere
‎fiecare colțișor întunecat din Dreamland,
‎ignorată, invizibilă, neînsemnată.
‎Măcar știți cum mă cheamă?
‎- Zoaie? ‎- Burete?
‎Găletoasa?
‎Știți ce? Nu-i nimic.
‎Fiindcă astfel o vom învinge pe Dagmar.
‎Nu cu atacuri îndrăznețe, țipete de luptă
‎sau înjunghieri aiurea,
‎ci prin trecere neobservată, ‎ca o armată a umbrelor.
‎Nu uita, Tiabeanie, ‎controlând emoția, controlezi magia.
‎Familia nu se prea pricepe la asta. ‎Nu, Bean?
‎Indiferent cât de haotică ‎și distrugătoare este furtuna,
‎ochiul acesteia rămâne perfect calm.
‎Să nu ratezi!
‎Ai ratat.
‎Să mergem într-un loc ‎mai puțin inflamabil, nu?
‎Rata criminalității a scăzut mult ‎după ce au murit toți.
‎Calm, concentrare, credință.
‎Am citit asta pe o pernă.
‎Stai! Ce e asta?
‎Tată! Ești bine?
‎Promite, nu-i așa?
‎Hopa!
‎Cine-i rea? Cine vrea să vâneze cu mama?
‎Cine-i gata?
‎Câștigă-ți gustarea! Așa! ‎Găsește-ți capul!
‎Va fi bătălie mare
‎și este crucial ca mâinile astea ‎să-și știe aliații și dușmanii.
‎Acum, du-te!
‎SPECTATOR
‎DUȘMAN
‎GOLAN
‎- Atenție! ‎- Ce e?
‎Aruncă cu bețe!
‎Bine.
‎SPECTATOR - DUȘMAN
‎Atenție, Bean! Obiecte de artă!
‎GOLAN
‎Nu! Farfurii!
‎COPIL - DUȘMAN
‎Cum a fost? Puteți spune „uimitor”, ‎n-o să mi se urce la cap.
‎Ba da. S-a urcat deja.
‎I-ai omorât pe toți răii cu mult avânt.
‎Ai omorât și jumătate din cei buni ‎la fel de hotărâtă.
‎Fir-ar!
‎Te-ai descurcat, Bean! ‎Te-a lovit doar scrumiera.
‎Ești o ratată, Tiabeanie.
‎A fost o prostie să ne încredem în tine. ‎Ție îți trebuie salvator.
‎În esență, ăsta e monologul meu interior, ‎cuvânt cu cuvânt.
‎Zău așa! Pe voi nu v-am omorât. ‎Contează și asta la ceva.
‎Îmi pare rău, Tiabeanie.
‎Ce naiba?
‎Ce s-a întâmplat cu credința oarbă?
‎Bine, deștepților! Voi intra în forță.
‎Fir-ar!
‎La meteo n-a zis nimic ‎de nisipul zburător.
‎Indiferent cât de haotică ‎și distrugătoare este furtuna,
‎ochiul acesteia rămâne perfect calm.
‎Controlând emoția, controlezi magia.
‎Controlezi magia.
‎Dacă scap, voi fi populară la chefuri.
‎Bean.
‎Cred că am trăit un fel de iluminare.
‎Și am înghițit un kil de nisip.
‎Acum, salvează Maru!
‎- Salvează Maru! ‎- Salvează-ne!
‎- Tiabeanie! ‎- Salvează Maru!
‎Unde este tata?
‎Bean, ajutor!
‎- M-au răpit! ‎- Tată!
‎Disfuncție proiectilă!
‎Cred că te-a stors furtuna.
‎Sau n-a fost echilibru ‎între particulele pozitive și negative.
‎Nu știu. Ce sunt eu, om de „șiință”?
‎Prindeți capul ăla nebun!
‎Pe bune? Un cap fără trup?
‎Cu nimic mai ridicol
‎decât trupul fără cap ‎care-l urmărește pe stradă.
‎Sincer, într-o lume cu lună plină ‎în fiecare seară,
‎bufnițe care dau ora lovind clopotul
‎și nu știu câte personaje ‎care nu vor să moară…
‎Vip și Vap.
‎Când mă gândesc că eu v-am salvat ‎de pe insula Yum Yum cu ani în urmă.
‎Adică, v-am vânat.
‎V-am tricotat ‎mantiile și pălăriile alea adorabile
‎și asta mi-e recunoștința.
‎Gărzi!
‎Trebuie să vă împăiez ‎ca pe fratele vostru agresiv, Voop.
‎N-am nevoie de magie să snopesc golani.
‎Bean!
‎Tată, nu cloncăni!
‎Da, Zøg, nu cloncăni. ‎E enervant de-a dreptul.
‎Tată, nu pot gândi!
‎N-ai vrea să ni te alături?
‎- Ce? ‎- Suntem o familie, până la urmă.
‎Cu puterile tale ciudate, putem domni ‎împreună în Maru și Dreamland.
‎- Nu! ‎- E exotic după ce te obișnuiești.
‎- Îți place să mănânci nisip? ‎- Nu.
‎Eu țin un curs de dans din buric ‎în fiecare marți, joi și sâmbătă.
‎Recunosc. În fiecare seară, ‎în afară de luni.
‎Pe cine păcălesc? Și lunea!
‎Foarte tentant!
‎- Serios? ‎- Nu! Marionetele nu pot dansa din buric.
‎Știți doar să țopăiți enervant.
‎Bean, scurteaz-o! ‎Nu-mi mai simt degetele de la picioare.
‎Ultima ocazie! ‎Te alături nouă sau Zøg merge în Iad.
‎Cei care merg în Iad veți fi voi!
‎Becky, împinge maneta. ‎Simt că vine o țopăială.
‎Să te ia dracu', Juanita!
‎Nu!
‎Nu! Bean, n-o face!
‎În foc cu voi!
‎Ce faceți aici, nătărăilor?
‎Bean ne-a aruncat în foc.
‎Bună, mamă! Mă bucur să te văd. ‎Cât aș vrea să fii aici!
‎Trăiești? Ești o mare dezamăgire.
‎A redus la tăcere Oracolul Etern. ‎Cum ne mai spionăm dușmanii acum?
‎Cum vom comunica? Prin fax?
‎E un dezastru. ‎Am nevoie de pisica mea de sprijin.
‎Nu te sprijină destul ‎sutienul ăla din piele?
‎Tată, trezește-te!
‎Bean, ajutor!
‎Nu vreau să mor de mâna cuscrilor!
‎Ai eliberat Maru!
‎Scuze că ți-am blestemat pe veci familia.
‎- Ce? ‎- Eu am scăpat de blestem.
‎Mersi, Salvatoarea mea, acum sunt drăguț.
‎Cum plecăm de-aici?
‎Aveți vreo două mături, ‎o catapultă magică sau ceva de genul?
‎Suntem babe, nu vrăjitoare. ‎Călătorim cu stil.
‎Familia mamei tale făcea afaceri murdare ‎cu ticălosul de Alva.
‎Tipul din Aburești? Ce gazdă bună!
‎Avea cea mai bună mașină de chiftele.
‎Ieșeau întruna! Eu le tot înfulecam…
‎- Nu acum, tată. ‎- Ce?
‎Puterea și talentul tău sunt depășite ‎numai de firea ta explozivă.
‎Folosește-le chibzuit! Sau nu. ‎Am terminat cu tine.
‎Nu e ăsta momentul ‎în care mă avertizezi de ceva
‎și îmi spui că mai am de învățat?
‎Nu cred.
‎Stai! Încă ceva!
‎Poți fi trădat numai de acela ‎în care ai cea mai mare încredere.
‎BUN-VENIT ÎN MARU! ‎SCUZE PENTRU MIROSUL DE MUCEGAI
‎Maru crește ca mustața lui Derek.
‎Sunt mândru de tine. Te-ai descurcat bine.
‎Și eu sunt mândră că n-ai căzut în Iad.
‎Și eu te iubesc, Beanly.
‎- Bună, mamă! ‎- Draga mea!
‎Ce pute așa? Miroase a carne putredă.
‎E de la mine. Mai miroase și altceva.
‎Noi suntem ăia. Încă ardem.
‎Bietele marionete!
‎Am eu grijă de voi!
‎În foc cu voi!
‎Nu mai știu de ce ne-am preschimbat ‎în marionete din lemn inflamabile.
‎Draga mea, ești perfectă.
‎Cloyd, mi-a luat fundul foc.
‎Subtitrarea: Dan Butuza