Alfo, du gnäller än.
Tänk om Dagmar har rätt?
Om jag inte hade dött, vore hon inte på tronen
och vi skulle slippa denna röra.
Varför måste jag dö? Jag är så dum.
Det är inte ditt fel.
Gissa hur många som krossas av varuautomater varje år.
Jag trodde att ödet var nys. Tänk om det inte är det?
Det kanske är mitt öde att vara ett pucko, och vi alla dör.
Jag skulle inte kunna leva med den skulden.
Du skulle ju vara död.
Med mig vet man aldrig.
Jag älskar dig, Mora!
Du, topless. Kan vi få igång fiskmobilen nån gång?
Bara lugn, knatten.
Bönan lärde mig hur man kör den här.
Grabba tag i repet och dra, pappa. Lagarbete är nyckeln.
Två som är bra i lag är du och den där Mora.
Alltså, ni två är som den kvinnoarmé jag aldrig hade.
Ja. Det suger att varje gång vi är tillsammans
kommer nån skit och skiljer oss åt.
Svartsjuka sjöjungfrur, en missfostershowägare. Varje gång. Ödet.
Ja. Det är likadant med mig och Ursula.
Vet du vad? Ödet är den största skiten av alla.
Verkligen. Hur hanterar du det?
Vem slår du till?
Listan är lång. Tjänare, vargar, statyer,
alla som står i närheten när jag känner mig sorgsen.
Ofta är det Odval.
Men du ska veta, Bönan,
att jag hellre saknar nån än aldrig ha haft nån alls.
Lugn, Zøg. Jag lämnar dig aldrig.
-Ta-da! -Fräknis. Han klarar biffen.
Fräknis kommer inte att klara några biffar…
-Varför? -…punkt, slut.
De mentalt stabila i gondolen har sagt sitt.
Gondol. Förnäma ord från prinsessan Fisförnäm.
Snälla Bönan.
En besatt liten docka gör ingen förnär.
Jag håller inte med.
Jag rår inte för att jag är en liten skit av trä.
Jag snidades så.
Låt honom inte beveka dig, pappa. Så är det jämt.
Om sagorna har lärt oss nåt,
är det att dockor är den läskigaste skapelsen av alla.
Nej, Bönan, du har fattat fel. Vi vill bara bli riktiga pojkar.
Med riktiga förhoppningar och känslor. Och riktiga knivar!
-Pappa. -Varför har han en kniv?
Vart tog han vägen?
Jaha.
Ett steg till, så sticker jag hål i ballongen.
Doink, doink.
Sluta, du doinkar så att vi alla dör, idiot!
Struntar väl jag i. Jag är redan död. Jag föddes död.
Världen betyder ingenting för mig.
Jag satt orörlig i en buktalares skyltfönster i flera år.
Hånad av barn och fyllon. Och av fulla barn.
Ja. Det var helt säkert jag.
Var det du?
Jag fick inga kramar, ingen kärlek.
Enda gången folk brydde sig var när jag dansade fåniga jiggar
och drog sårande löjliga skämt.
Men jag är inget skämt! Jag har hjärta och själ
och märkliga, oroande drömmar.
Jag lever!
-Jag uppskattar sårbarheten. -Tack.
Men sa du inte typ fem gånger att du är död?
-Tyst! -Tyst själv!
-Tyst själv!
Jag har kniven. Nu är jag äntligen kung.
Kung här på toppen av ballongen.
Då passar det väl med en liten segerdans, eller hur?
Fräknis? Pappa?
Jag älskar dans.
Dansa, docka, dansa, docka.
Bra försök, Bönis. Men för en gångs skull har jag kontrollen,
och nu ska vi återvända till Drömlandet
så att jag kan vara med mamma.
-Va? -Mamma.
Just det. Jag är din bror.
-Försöker du manipulera mig? -Ja!
Alltså, vilket konstigt släktträd.
Vad gjorde mamma, då? Låg med en ek?
Dagmar lovade mig tronen när jag var liten.
Och det finns inget som du
eller vår dåraktiga pappa kan göra åt saken.
Hör du det, Zøg?
Ja, ja hör. Dra!
Ni ska få för det här!
Ha så kul och drunkna, Fräknis!
Trä flyter, skitfejs!
Va? Tillbaka där jag började.
Onda Bönan, om du var jag, var skulle du gömma dig?
Nä, för uppenbart.
För subtilt.
Vänta, vilken bra idé!
Avhuggna huvud, du är ett geni.
Åh, ja!
Okej, det räcker. Mamma är nöjd.
Såja, gå till din tron. Gå nu.
Varför kan inte alla Bönans vänner vara så samarbetsvilliga?
Tyvärr har de hjärnor, älskling.
Du och Luci är som gamla polare.
Utnyttja den relationen
och få ur honom var Onda Bönans huvud är.
Nåt borde vi få veta.
Men snälla Dag, du vet att avhuggna huvuden skrämmer mig.
Ända sen sommaren då de uppfann giljotinen.
Det här är ingen förhandling. Gå.
Ja. Satan, din gamla skithög, stick.
Vilket ondskefullt, upphetsande skratt.
Om jag inte hade dött, skulle de inte sitta där på tronerna.
Nåja, kanske Scruffles.
Du måste sluta älta det förflutna, Alfo.
Lär av dina misstag och gå vidare.
Nix, beklagar.
Alfo lär aldrig av sina misstag. Han är en nolla.
Luci har rätt. Jag är en nolla. Om jag bara visste vem som sköt mig.
Alla som nånsin mött dig har motiv.
Även om du visste, skulle det inte förändra nåt.
Dåtiden kan inte ändras.
Du känner till mitt motto: "Ändra det, ändra det, ändra det!"
Om det bara gick.
Följ mig, olycks-pelle.
Jag har en idé som är så galen att den kan funka.
Eller döda dig. Båda funkar för mig.
Et voilà, mes petits träskallar.
Kristallkulan?
Var redo för en tidsresa.
Tidsresa?
Nej, nej, pojkar. Man ska inte mixtra med det förflutna.
Alla böcker säger att tidsresor är farliga,
särskilt boken av han som inte är född än.
Lägg av. Jag är en alf. Slicka på klubbor är också farligt.
Jag trodde att den bara visade det förflutna.
Kan den verkligen ta mig tillbaka?
Nån kommer!
Vi fortsätter rundturen. Det här är kristallkulerummet.
Flickan med moppen är Moppflickan. Hon torkar upp en fläck Luci.
Och där är gravida Alfo.
Jag hade barn en gång, men det var inget barn utan en burrito.
Okej, hej då.
Var är Alfo?
Åh, nej. Titta.
Slår vad om att han förstör verkligheten.
Jag kan inte förlora.
DEL XLV
Alfo, vad har du för dig?
Har du en jättestor tuggummiboll där?
Får jag slicka lite?
Merkimer, snälla, tala tystare.
Vart ska du? Låt mig följa med.
Det är ett hemligt uppdrag, en tidsresa.
Om jag lyckas, kan jag rätta till allt som gått fel.
Så jag kan bli människa igen?
Nej. Bara sånt som hände efter…
Glöm det. Inte intresserad.
Missfoster, snälla ni! Okej?
God nyhet: Ni är inte mer exploaterade offer för ett grymt system.
Men ni är också officiellt last. Så tysta.
ÅNGLANDET - OTREVLIGA NUDISTÖN GETSKALLEÖN - DRÖMLANDET
Nu dyker vi. Nästa hållplats, Drömlandet.
-Ursäkta, kapten Sjöjungfru? -Ja?
Är det möjligen ett problem att luckan är öppen?
Vad är en lucka?
Hjälp! Jag är för lat för att simma.
I nödfall kan jag användas som flytetyg.
Ja! Strandparty på Derek-ön ikväll.
Där är de inte, Alfskogs osynliga portar.
Det ser så fridfullt ut nu.
Tänk att jag blev brutalt mördad just här.
Nu ska jag åka tillbaka i tiden och ordna till allt.
Magiska kristallkula, ta mig tillbaka till strax innan jag mördades.
Det funkade. Där är jag ju.
Jag är herre över tiden och ödet.
Alfo är där ute och förstör rymd-tid-kontinuum.
Vissa får allt det roliga.
Jag saknar tiden då ett skrämt skrik hänförde mig.
Men nu är jag gift, så inget hänför mig.
Min fru verkar faktiskt njuta av att hålla mig på helspänn.
Finns det nånstans där jag kan gömma mig från Dagmar
och lugna mina trasiga nerver?
Vi har kafeterian och…
Slottets gamla mentalavdelning. Vilken underbar idé.
Vi går dit genast.
Titta, Luci, dessa fängelsegaller talar om så mycket smärta och vånda.
Vilket härligt ljud, som att vara borta men ändå hemma.
Det är märkligt tröstande. Nästan hypnotiskt.
Lyssna till min röst, Luci, så lugnande.
Ljuv, säger en del.
Du ska följa ljudet nedåt, nedåt
till ditt medvetandes innersta gömma.
Jag hängde bara med till ljuv.
Bara skojar, jag är med.
Du är vilsen utan mina lugnande ord.
När jag knackar igen, följer du min röst vart jag än befaller,
och du avslöjar var Onda Bönans huvud finns.
Du är under min förtrollning.
Ja, mästare.
Du gör allt jag säger.
Ja, mästare.
Utmärkt. Alltså…
Ja, mästare.
Ja, bra. Jag vill att du…
Ja, mästare.
-Låt mig avsluta. -Ja, mästare.
Är du hypnotiserad, eller driver du med mig?
Ja, mästare.
Jag befaller dig att sluta säga "Ja, mästare".
Ja, mästare.
-Försvinn! -Jag eller Turbish, mästare?
Båda! Nej, jag behöver dig. Sitt kvar. Jag befaller…
Ja, mästare.
Har du sett min bebis-burrito?
Försvinn!
Okej, hej då.
Vi kommer att dö allihop!
Inte jag.
Men jag lovar att stanna hos er tills den sista drunknar.
Titta! Det är kylarprydnadsmamma.
Hurra, vi är räddade!
Finns det förstaklasshytter på övre däck?
Det här är ett piratskepp, inget räddningsfartyg.
Får vi råna dem när vi räddar dem?
Det är brottsligt, så absolut.
Jag ska strax dö.
På order av din far, kliv åt sidan, Tiabeanie.
Hörru, ingen kallar mig "Tiabeanie"
utom mina bästa vänner och värsta fiender.
Och nu, döda mördaren innan han eller hon dödar mig.
Nu gäller det. Oj, det kan vara vem som helst.
Odval? Han har hatat mig sen jag kallade hans tredje öga "Själtjuven".
Turbish? Han är djävulskt listig.
Pendergast? Nej, han bara står där.
Vi är ett team.
-Det har jag jämt tyckt. -Har du?
Jag måste handla. Jag blir snart skjuten.
Pendergast. Han tar upp en pil.
Nej, Alfo! Säg nåt, Alfo.
Vem sköt honom?
Det var jag.
RÄCKER DET NU?
"Räcker det nu?" Vad tror du?
Mitt värsta misslyckande hittills. Dumma båge och pil.
Ingen får veta om det här.
Jag tar med mig min skam i graven. Alltså min nästa grav.
Ni är hemma på ett litet kick.
Bra. Jag kan inte läsa en klocka ändå.
Oona, är det pinsamt att jag är här?
Du är ju Zøgs ex och jag är hans nu.
Och vi älskar som, tja, vildbjörnar.
Det var inte pinsamt förrän du skröt.
Zøg är mer en vän nu. Och jag har många vänner.
Där är en. Bonjour, Annabelle.
Får jag fråga en sak om Zøg?
Om det gäller hans fisande i sängen, nej. Går inte att stoppa.
Varför tror du jag sov i taket?
Vad kommer att hända när vi återvänder?
Du löser det.
Zøggie må vara kung, men vi vet båda att han är äventyrlig av sig.
Ja.
Jag kan inte få den galna klunsen ur huvudet.
Gissa vad jag gör när jag vill få galenskapen ur huvudet.
Du har rätt. Jag mår toppen.
DRÖMLANDET LANDET MED TUSEN LUKTER
Nå, hur var din okloka tidsresa
med kristallkulan som jag avrådde från?
Jag tog inte med nåt nånstans. Jag brukar böja armarna bakåt så här.
Du kan inte fly från det förflutna.
Jodå.
Att gömma sig under en bro löser inte ditt problem.
Såvida du inte är delvis troll?
Troll är lömska och listiga.
Låter det som jag? Knappast.
Jag vill bara prata.
Låt mig vara i fred.
Du säger säkert: "Vad var det jag sa?" Jag mår dåligt ändå.
Du. Vänner lägger inte bördor på vänner. Om man inte är Luci förstås.
Han tror sig vara så stygg, men visst vill man krama honom?
Så, varför är du så ledsen? Kom du på vem som sköt dig?
Det var Pendergast. Men bara lugn.
Jag dödade honom först och fixade allt, så vi behöver inte prata om det.
Du kan ljuga för mig, men ljug inte för dig själv.
Hur vet du att jag ljuger?
För att du och jag existerar på samma tidslinje, dummer.
Om du ändrade saker, skulle jag veta.
Okej. Men kan vi prata inomhus?
Jag vill inte bli förödmjukad inför en massa kindpåseråttor.
Vi är ekorrar, din idiot.
Håll tyst.
God kväll, Stanley, Överkänslig.
Jag bara visar min vän Satan nåt jag gömde men nu måste avslöja.
Jag är inte hypnotiserad. Jag bara gillar att prata så här.
Varsågoda. Min fängelsehåla är er fängelsehåla.
Jag känner miljoner skrikande själar och ett underbart rakvatten.
Efter dig, kära Mörkrets herre.
Hundratals avhuggna huvuden.
Perfekt ställe att gömma ett, antar jag.
Tack för komplimangen, Ers handplockade Höghet.
Den här vägen, tack.
Högst upp på de där rangliga, ruttna hyllorna. Onda Bönans huvud.
Ska du inte klättra upp och hämta det?
För hypnotiserad för att kunna klättra.
Måtte Dagmar uppskatta det här.
Vad gör man inte för kärlek och att slippa bli utskälld?
Högre, mästare.
För högt.
-Nedåt. Till vänster. -Vänster.
Höger, menar jag.
Diagonalt åt väster. Nästan framme.
-Så här? -Perfekt.
Onda Bönans huvud var aldrig här, va, Luci?
Lallare! Trodde du verkligen att
ditt gamla trötta hypnostrick skulle funka?
Återvänd till varietéscenen, din nolla.
Men så missade pilen, och jag sköt mig själv.
Jag lovade mig att om jag dog skulle jag ha en storslagen död,
men jag såg ut som en idiot.
Inte alls. När de bar hit dig
såg du ut som ett fridfullt litet lik.
Du var så stilig i din lilla glaskista.
Hela livet har jag varit en misslyckad fåne,
och nu har jag bevis. Det är mitt öde.
Alfo, ödet är inte verkligt.
Det är ord människor hittar på för att förklara det de inte kan kontrollera.
Vi måste inte leva så. Vi är inte människor.
Vadå "Vi är inte…"
Ta kontroll över ditt liv just nu.
Det förflutna är borta, och framtiden har ännu inte blivit skapad.
Du kan göra den till vad du vill. Vara den du vill vara.
Vänta, varför är du i så fall bara, du vet…
En i tjänarstaben?
Jag bidar min tid, observerar, läser, planlägger.
Jag ska bli trollkarl en dag. Kanske nästa Sorcerio.
Lägg av. Du har mer talang i lillfingret
än han har i hela sin fläskiga gamla kropp.
Och, tja, mig har du verkligen förtrollat, Moppflickan.
Tack. Och jag gillar den du är. Mycket.
Men du kan bli mycket bättre.
Du har kvalitet att bli en stor kämpe,
kanske även en ledare för, du vet, småfolk.
Jag tror på dig, Alfo.
Oj, tack. Du har rätt. Jag kan göra allt jag vill. Jag börjar nu.
Alfo, kristallkulan.
Ödet och den dumma kulan kan dra. För en totalt oskriven framtid.
VÄNTA, LÅT OSS PRATA OM DET HÄR
Du kunde ha använt den och åkt tillbaka i tiden
ännu tidigare och hindrat dig från att döda dig själv.
-Va? -Jag skojar. Kanske. Troligen.
Vem vet? Äsch. Spelar det nån roll nu?
Vet du vad? Jag känner mig fri. Fri att göra vad jag vill, åka vart jag vill.
Jag vet hur det låter när en kristallkula krossas. Vakter!
Bäst att vi gömmer oss här inatt.
Alltså, ett höloft med dig är en förbättring
jämfört med den säck rovor jag brukar sova på.
Bravo. Du hittade vartenda huvud i kungariket
utom det jag sökte efter.
Luci och träröta konspirerade mot mig.
Lipsill. Kom, huvudlösa Bönan. Vi får visst lösa det själva.
Är det här min framtid?
Jag menar, vi kan göra stället till ett rätt fint B&B.
Eller när vi vaknar, kanske Bönan är tillbaka.
Och vi besegrar äntligen Dagmar.
Sen kan vi hänga och vara lyckliga för alltid.
Lycka. Det tar tid att vänja sig vid tanken.
Eller så kanske vi ger oss av och göra nya saker med nya människor,
för ingen av oss bör vara ensam.
Jag kanske upplever läskiga äventyr och måste övervinna min djupaste rädsla.
Efter det kanske jag äntligen avslutar min episka roman full av het passion
och mysterier som döljer sig i allas åsyn.
Hoppas att den får ett lyckligt slut. Allt kan hända, från och med imorgon.
Vad i…
Doink.
Om du rör örat igen, dödar jag dig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson