Elfo, încă plângi.
Dacă Dagmar are dreptate?
Dacă n-aș fi murit, ea n-ar fi revenit pe tron
și n-am fi în mizeria asta.
De ce a trebuit să mor? Sunt un prost!
Nu este deloc vina ta.
Știi câți oameni mor anual striviți de automate?
Credeam că destinul este o tâmpenie. Dar dacă nu-i așa?
Dacă îmi este sortit să fiu un ratat din cauza căruia murim toți?
N-aș putea trăi știind că e vina mea.
Dar ai fi mort și tu.
Cu mine, nu se știe.
Te iubesc, Mora!
Țâțoaso, pornim și noi peștele ăsta?
N-ai grijă, piticot.
Bean mi-a arătat cum să conduc chestia asta.
Trage de frânghie, tată. Doar lucrând în echipă faci treabă.
Știi cine lucrează bine în echipă? Tu și Mora.
Jur, voi două sunteți armata de femei pe care n-o am.
Da, e nasol ca de fiecare dată când suntem împreună
să vină un tâmpit și să ne despartă.
Sirene geloase, proprietarul Ciudaților. Mora, uneori. Soarta.
Da, cam așa era și relația dintre mine și Ursula.
Știi ce? Soarta e cea mai ticăloasă dintre toate.
Mie-mi spui. Și care e soluția?
Pe cine pocnești?
Lista e lungă. Slujitori, lupi, statui,
oricine se nimerește lângă mine când mă ia tristețea.
Deseori, Odval este ăla.
Îți spun ceva, Beanie…
Mai bine să duci dorul cuiva decât să n-ai pe nimeni.
N-ai grijă, Zøg. Eu nu te părăsesc.
Pistruiatul! Ne salvează el.
Pistruiatul nu salvează pe nimeni…
- De ce? - Și cu asta basta!
Cei sănătoși la cap din gondola asta au hotărât.
Gondolă! Cuvinte sclifosite de la Prințesa Fițelor.
Haide, Beanie!
O mică marionetă posedată nu face rău nimănui.
Te contrazic.
Nu e vina mea că sunt un mic ticălos din lemn.
Așa am fost „sculptat”.
Nu te lăsa păcălit, tată. Așa se întâmplă mereu.
Basmele cu zâne ne-au învățat
că marionetele sunt cele mai înfricoșătoare creaturi.
Nu, Bean. Ai înțeles greșit. Vrem doar să fim băieți adevărați.
Cu speranțe, sentimente și cuțite adevărate!
- Tată! - Habar n-am avut că are cuțit.
Unde s-a dus?
Da.
Încă un pas și balonul o pățește.
Poc, poc!
Încetează, altfel ne omori pe toți, idiotule!
Ce-mi pasă mie? Sunt deja mort. Așa m-am născut.
Lumea nu mai are ce să-mi ofere.
Am stat nemișcat ani de zile în vitrina unui ventriloc.
Râdeau de mine copiii și bețivii. Și copiii bețivi.
Da. Eu am fost aia, sută la sută.
Tu ai fost?
N-am avut parte de îmbrățișări, nici de iubire.
Mă băgau în seamă doar când făceam mici scheciuri enervante
și când spuneam glume răsuflate.
Dar eu nu sunt o glumă! Am inimă, suflet
și vise tulburătoare și ciudate.
Sunt viu!
- Îți apreciez vulnerabilitatea. - Mersi.
Dar n-ai zis adineaori că ești mort, de vreo cinci ori?
- Taci! - Tu să taci!
Ba tu să taci!
Eu am cuțitul. Ascultă! Am ajuns, în sfârșit, rege.
Rege în vârf de balon!
Cred că asta cere un mic dans al victoriei, nu?
Pistruiatule? Tată?
Îmi place să dansez.
Dansează, marionetă!
Frumos, micuță Beanie! Dar, de data asta, eu hotărăsc.
Ne vom întoarce în Dreamland
ca să-mi revăd mama.
- Ce? - Mama!
Da. Sunt fratele tău.
- Mă aburești? - Da!
Frate, ce familie dusă cu pluta!
Apropo, cum a făcut? Și-a tras-o cu un stejar?
Dagmar mi-a promis tronul când eram mic.
Nici tu,
nici tâmpitul de taică-tău n-aveți ce face.
Ai auzit, Zøg?
Da, am auzit. Trag!
Veți regreta!
Spor la înecat, Pistruiatule!
Lemnul plutește, tâmpito!
Ce? De-aici am plecat!
Bean cea Rea, dacă ai fi în locul meu, unde te-ai ascunde?
Prea la vedere.
Prea subtil.
Stai puțin! Grozavă idee!
Cap retezat, ești genial!
Da! Așa!
Ajunge! Mami este satisfăcută.
Du-te pe tronul tău! Așa. Pe tronul tău.
De ce nu sunt la fel de ascultători și prietenii lui Bean?
Din păcate, au creier, dragă.
Tu și Luci păreți vechi amici.
De ce nu profiți de asta
ca să afli unde este capul lui Bean cea Rea?
Măcar am obține ceva.
Dag, dragă, știi că mă apucă tremuriciul de la capetele fără trup.
Din vara aia, când au inventat ghilotina.
Nu se discută! Du-te!
Da. Satană, rahat cu ochi, valea!
Ascultă râsul ăsta malefic și excitant.
Dacă n-aș fi murit, ticăloșii ăștia n-ar fi acum în sala tronului.
Cu excepția lui Crețișor.
Nu mai trăi în trecut, Elfo.
Învață din greșeli și treci mai departe.
Nu. Îmi pare rău.
Elfo nu învață din greșeli. Niciodată. E un fraier.
Luci are dreptate. Sunt un fraier. Aș vrea să știu cine-a tras în mine.
Toți cei care te cunosc au motiv.
Chiar dacă ai ști, nimic nu s-ar schimba.
Nu poți schimba trecutul.
Știți mottoul meu: „Schimbă!”
Dacă aș putea.
Urmează-mă, fraiere.
Am o idee atât de nebunească, încât ar merge.
Sau v-ar ucide. N-am pretenții.
Et voilà, tâmpițeilor!
Bila de cristal?
Vom călători în timp.
Călătorie în timp?
Nu, băieți! Nu e bine să te joci cu trecutul.
Cărțile spun că este periculos,
mai ales cartea ăluia care încă nu s-a născut.
Te rog, eu sunt elf. Și dacă sug acadele sunt în pericol.
Credeam că bila asta doar arată trecutul.
Mă poate și duce înapoi în timp?
Vine cineva!
Continuând turul castelului, ajungem în sala bilei de cristal.
Iar aceea este Fata Mop. Curăță „balta” Luci.
El este gravidul Elfo.
Și eu am născut, dar nu un copil, ci un burrito.
Bine. Pa!
Unde este Elfo?
Nu. Privește!
Pe cât pariem că va distruge realitatea?
Oricum, n-aș putea plăti.
CAPITOLUL XLV CARE A TRAS ÎN ELFO?
Elfo, ce faci?
Cari o bilă uriașă din gumă de mestecat?
Pot să ling și eu?
Te rog, Merkimer, mai încet!
Unde te duci? Vin cu tine în aventura ta.
Este o misiune secretă de călătorie în timp.
Dacă-mi iese, voi repara tot ce e greșit.
Adică aș putea fi iarăși om?
Nu. Doar cele întâmplate după…
Lasă! Nu mă interesează.
Ciudaților, vă rog! Da?
Vestea bună este că nu mai sunteți victime ale unui sistem crud.
Dar sunteți încărcătură oficială. Deci, liniște!
Acum, ne scufundăm. Următoarea escală, Dreamland.
- Scuze! Căpitane Sirenă? - Ce e?
Ar fi o mică problemă dacă trapa e deschisă?
Ce este aia trapă?
Ajutor! Mi-e lene să înot!
În situații de urgență, mă puteți folosi ca dispozitiv plutitor.
Da! Chef pe plajă deseară, pe Insula Derek.
Uite-le că nu-s! Porțile invizibile din Elfwood!
Locul pare liniștit acum.
Greu de crezut că tocmai aici am fost ucis cu brutalitate.
Acum, mă întorc în timp și repar totul.
Bilă de cristal magică, du-mă înapoi, înaintea momentului în care m-au omorât.
A funcționat! Uite-mă!
Sunt stăpânul timpului și al sorții.
Elfo s-a dus să distrugă continuumul spațio-temporal.
Unii au parte numai de distracții.
Ce dor îmi este de zilele când un țipăt îngrozit mă înfiora!
Dar acum sunt însurat, deci nimic nu mă-nfioară.
De fapt, soției îi place să mă țină în tensiune.
Există vreun loc în care să mă ascund de Dagmar
și să-mi calmez nervii?
Ar fi cantina și…
Pavilionul nebunilor din castel. Ce idee minunată!
Să mergem acolo!
Uite, Luci, gratiile astea ascund atâta durere și chin!
Ce sunet plăcut! E ca o a doua casă.
E ciudat de liniștitor. Aproape hipnotic.
Ascultă sunetul vocii mele, Luci. Atât de calm!
Unii ar spune dulce.
Ascultă sunetul! Tot mai adânc, mai adânc,
în străfundurile minții tale.
M-ai pierdut la „dulce”.
Glumeam. Mi-am revenit.
Ești pierdut fără vocea mea plăcută.
Când bat ușor, îmi vei urma vocea oriunde îți va spune să mergi
și-mi vei dezvălui unde se află capul lui Bean cea Rea.
Ești sub vraja mea.
Da, stăpâne!
Vei face tot ce spun.
Da, stăpâne.
Excelent! Acum…
Da, stăpâne.
Da, grozav. Vreau…
Da, stăpâne.
- Lasă-mă să termin… - Da, stăpâne.
Chiar ești hipnotizat sau îți bați joc de mine?
Da, stăpâne.
Îți ordon să nu mai spui: „Da, stăpâne.”
Da, stăpâne.
- Ieșiți! - Eu sau Turbish, stăpâne?
Amândoi! Ba nu, tu rămâi. Nu te ridica.
Da, stăpâne.
Nu mi-ați văzut copilul burrito?
Afară!
Bine. Pa!
Vom muri cu toții!
Eu nu.
Dar jur că voi sta cu voi până se îneacă și ultima persoană.
Priviți! E mama-ornament!
Ura! Suntem salvați!
Aveți cumva locuri la clasa întâi?
Asta-i corabie de pirați, nu de salvare.
Măcar îi putem jefui dacă-i salvăm?
Este ceva greșit, deci puteți.
Urmează să mor.
Din porunca tatălui tău, vei sta deoparte, Tiabeanie!
Nimeni nu-mi spune Tiabeanie,
în afară de prieteni și de dușmani.
Acum, vom ucide ucigașul înainte ca el sau ea să mă omoare.
Acum e acum. Frate, ar putea fi oricine!
Odval? Mă urăște de când i-am poreclit al treilea ochi „Hoțul de suflete”.
Turbish? E dușmănos de inteligent.
Pendergast? Nu, el doar stă și se uită.
Chiar suntem o echipă.
- Întotdeauna am crezut asta. - Serios?
Trebuie să acționez rapid. Voi fi ucis.
Pendergast a fost! A luat o săgeată.
Nu! Elfo! Elfo, spune-mi ceva! Elfo!
Cine a făcut asta?
Eu.
ȚI-A AJUNS?
„Ți-a ajuns?” Tu ce crezi?
Am dat-o rău de tot în bară. Arcul ăsta tâmpit!
Nimeni nu trebuie să afle.
Îmi voi duce rușinea în mormânt. Adică, în următorul mormânt.
Vă duc acasă în cel mai scurt timp.
Grozav! Oricum, n-am simțul timpului.
Oona, sper că nu e stânjenitor să mă aflu aici.
Fiindcă tu ești fosta lui Zøg, iar eu actuala lui.
Facem dragoste ca urșii sălbatici.
N-a fost stânjenitor până nu te-ai lăudat.
Zøg îmi este prieten acum. Iar eu am mulți prieteni.
Uite unul! Bonjour, Annabelle.
Pot să te întreb ceva despre Zøg?
Dacă are legătură cu bășitul lui în pat, nu. Aia n-are leac.
De ce crezi că dorm pe tavan?
Nu știu ce va fi când ne vom întoarce.
Veți găsi voi o soluție.
O fi Zøggie rege, dar amândouă știm că are un spirit aventuros.
Da.
Nu mi-l pot scoate din minte pe nebun.
Știi ce fac eu când vreau să scap de nebunia din cap?
Ai dreptate. Mă simt excelent.
DREAMLAND TĂRÂMUL CELOR O MIE DE MIROSURI
Cum ți-a mers în călătoria nesăbuită
cu bila de cristal pe care nu trebuia s-o iei?
N-am dus-o nicăieri. Brațele mele așa stau de obicei, la spate.
Nu poți fugi de trecut, Elfo.
Ba da.
Ascunsul sub un pod nu-ți rezolvă problema.
Doar dacă ești jumate trol.
Trolii sunt perfizi și vicleni.
Așa ți se pare că sunt? Nu cred.
Vreau doar să vorbim.
Lasă-mă în pace.
O să-mi spui „ți-am spus eu”, iar eu mă simt deja prost.
Prietenii nu-și fac prietenii să se simtă mai rău. Cu excepția lui Luci.
Se crede răutăcios, dar nu-ți vine să-l îmbrățișezi ca pe un copil?
Ce-ai pățit, de ești așa supărat? Ai aflat cine-a tras în tine?
Pendergast. Dar nu-ți face griji.
L-am omorât eu primul și am reparat tot, deci nu mai avem de vorbit.
Elfo, pe mine mă poți minți, dar nu te minți pe tine.
De unde știi că mint?
Fiindcă trăim în același spațiu temporal.
Dac-ai fi schimbat lucrurile, aș ști.
Bine. Dar putem vorbi înăuntru?
N-am chef să fiu umilit în fața unor popândăi.
Suntem veverițe, idiotule!
Gura!
Bună seara, Stanley! Pipăilă.
Îi arăt prietenului meu, Satana, ceva ascuns pe care i-l dezvălui acum.
Nu sunt hipnotizat. Îmi place să vorbesc așa.
Dați-i drumul, domnilor. Donjonul meu vă aparține.
Simt un milion de suflete urlând și o excelentă loțiune după ras.
După dvs., bunul meu Lord al Întunericului.
Sute de capete tăiate.
O fi locul perfect să ascunzi unul.
Mersi de compliment, Aleasă Majestate.
Pe aici, vă rog.
Acolo sus, în vârful acestor rafturi șubrede. Capul lui Bean cea Rea.
Nu mi-l aduci tu?
Sunt prea hipnotizat ca să mă cațăr.
Sper că Dagmar va fi încântată.
Ce nu fac eu pentru iubire și împotriva cicălelii!
Mai sus, stăpâne.
Prea sus.
- Mai jos. La stânga. - Stânga.
Adică, dreapta.
În diagonală spre vest. Încă puțin.
- Aici? - Perfect.
Capul n-a fost, de fapt, aici, nu, Luci?
Dolofanule! Ai crezut
că îți va merge cu hipnoza ta răsuflată.
Întoarce-te la vodevil, ratatule! Bum-bum!
Apoi, săgeata n-a nimerit, iar eu m-am lovit.
Mi-am promis că, dacă voi muri, voi avea o moarte măreață,
dar, în schimb, am arătat ca un prost.
Ba nu. Când te-au adus înapoi,
arătai ca un cadavru mic și liniștit.
Îmi păreai atât de chipeș în micul tău sicriu de sticlă!
Toată viața am fost un încurcă-lume,
iar acum am dovada. Ăsta mi-e destinul.
Elfo, destinul nu e real.
E un cuvânt inventat de oameni ca să justifice ceea ce nu pot controla.
Nu trebuie să trăim așa. Noi nu suntem oameni.
Cum adică nu suntem…
Ia-ți chiar acum viața în propriile mâini.
Trecutul a trecut, iar viitorul încă n-a fost creat.
Îl poți face cum vrei tu. Poți fi cine vrei tu.
Atunci, cum se face că tu nu ești decât o…
Angajată la întreținere?
Îmi petrec timpul studiind, citind, uneltind.
Voi fi vrăjitoare într-o bună zi. Următoarea Vrăjitorio.
Te rog. Ai mai mult talent în degetul mic
decât Vrăjitorio în tot trupul lui lăsat și gras.
Și pe mine sigur m-ai vrăjit, Fată Mop.
Mersi. Îmi place cum ești. Mult.
Dar știu că poți fi mult mai bun.
Ești capabil să devii mare luptător
sau poate liderul poporului micuț.
Cred în tine, Elfo.
Mersi. Ai dreptate. Pot face orice. Începând de-acum.
Elfo, bila!
La naiba cu destinul și bila asta proastă! Pentru un viitor neștiut!
STAI! HAI SĂ VORBIM!
Puteai merge cu bila de cristal înapoi în timp,
chiar mai înainte, și să te împiedici să te ucizi.
- Ce? - Glumesc. Poate. Probabil.
Cine știe? Ce naiba? Mai contează?
Știi ce? Mă simt liber. Liber să fac orice, să merg oriunde.
Știu cum sună o bilă de cristal când se sparge. Gărzi!
Să ne ascundem aici la noapte.
Sincer, un pod de paie cu tine e mai bun
decât sacul cu gulii pe care dorm de obicei.
Bravo! Ai găsit toate capetele din regat,
dar nu și pe cel căutat.
Luci și putreziciunile astea au complotat împotriva mea.
Ce smiorcăit! Vino, Bean fără cap. Totul depinde de noi acum.
Ăsta e viitorul meu?
Am putea să revigorăm locul ăsta și să-l facem o mică pensiune.
Sau, după ce ne trezim, Bean va fi aici cu noi.
Și o vom învinge pe Dagmar.
Apoi, vom fi împreună pe veci și vom fi fericiți.
Fericire. O să mă obișnuiesc cam greu.
Sau poate vom merge să facem chestii noi prin lume, cu oameni noi,
fiindcă nu merităm să fim singuri.
Poate voi avea aventuri înfricoșătoare și îmi voi învinge temerile ascunse.
După aceea, poate îmi voi termina epicul roman, plin de patimă arzătoare
și de secrete ascunse la vedere.
Sper ca finalul să fie fericit. Orice se poate întâmpla de mâine.
Ce naiba?
Ding!
Dacă îmi mai atingi urechea, te omor.
Subtitrarea: Dan Butuza