‏אלפו, אתה עדיין מייבב.
‏מה אם דגמר צודקת?
‏לולא מתי, היא לא הייתה חוזרת לכס המלכות,
‏ולא היינו בבלגן הזה.
‏למה הייתי צריך למות? אני טיפש כל כך.
‏זאת באמת לא אשמתך.
‏אתה יודע כמה אנשים נמחצים ‏ע"י מכונות לממכר חטיפים?
‏תמיד חשבתי שגורל זה קשקוש, אבל מה אם לא?
‏מה אם זה הגורל שלי לפשל, וכולנו נמות?
‏לא נראה לי שאוכל לחיות עם האשמה הזאת.
‏אבל גם אתה תהיה מת.
‏איתי אי אפשר לדעת.
‏אני אוהבת אותך, מורה!
‏היי, חשופת חזה, אפשר כבר להניע ‏את האוטו-דג הזה?
‏אל תדאג, קטנצ'יק.
‏בין לימדה אותי הכול על הפעלת הדבר הזה.
‏טוב, תפוס את החבל ומשוך, אבא. ‏רק עבודת צוות.
‏היי, את יודעת מי טובות בעבודת צוות? ‏את ומורה ההיא שם.
‏אני נשבע, ‏אתן כמו צבא הנשים שמעולם לא היה לי.
‏כן. כלומר, פשוט מבאס ‏שבכל פעם שאנחנו נפגשות,
‏בא איזה מניאק ומפריד בינינו בכוח.
‏בנות ים קנאיות, בעל מופע יצורים. ‏מורה מפרידה. הגורל.
‏כן. קורה לי אותו הדבר עם אורסולה.
‏את יודעת מה? גורל הוא המניאק הגדול מכולם.
‏אתה מספר לי. אז איך מתמודדים איתו?
‏למי מחטיפים אגרוף?
‏הרשימה אין-סופית. משרתים, זאבים, פסלים,
‏כל מי שעומד לידי כשאני עצוב.
‏הרבה פעמים זה אודבל.
‏אבל תקשיבי לי, ביני,
‏אעדיף להתגעגע למישהו ‏מאשר להיות בלי אף אחד בחיים.
‏אל תדאג, זוג. לעולם לא אעזוב אותך.
‏טה-דה! ‏-נמשים! הוא יציל את המצב.
‏נמשים לא יציל שום מצבים…
‏למה? ‏-…וזה סופי.
‏האנשים השפויים בגונדולה הזו אמרו את דברם.
‏"גונדולה". מילים מפונפנות ‏מפי נסיכת הפנפון.
‏בחייך, ביני.
‏בובון אחוז דיבוק לא יפגע באף אחד.
‏אני מבקשת לחלוק עליך.
‏כן, זאת לא אשמתי שאני ממזר קטן מעץ.
‏גולפתי ככה.
‏אל תיתן לו להתחנף אליך, אבא. זה תמיד קורה.
‏אם אגדות לימדו אותנו משהו,
‏זה שבובות הן היצירה הכי מפחידה שיש.
‏לא, בין, את טועה. ‏כולנו פשוט רוצים להיות ילדים אמיתיים
‏עם תקוות אמיתיות, ‏רגשות אמיתיים וסכינים אמיתיות!
‏אבא! ‏-אין לי מושג למה יש לבובה סכין.
‏לאן הוא הלך?
‏כן.
‏צעד אחד נוסף והכדור יאכל אותה.
‏דוינק, דוינק…
‏תפסיק! אתה תהרוג את כולנו ‏עם הדוינקים, טמבל!
‏מה אכפת לי? אני כבר מת. נולדתי מת.
‏אין שום דבר בשבילי בכל העולם הזה.
‏במשך שנים ישבתי בלי לנוע ‏בחלון ראווה של חנות של פיתום.
‏לעגו לי ילדים שחלפו על פניי ושיכורים, ‏וילדים שיכורים שחלפו על פניי.
‏כן. מאה אחוז אני.
‏זאת היית את?
‏מעולם לא קיבלתי חיבוקים, ‏מעולם לא קיבלתי אהבה.
‏קיבלתי תשומת לב ‏רק כשרקדתי ריקודים קטנים ומעצבנים
‏וסיפרתי בדיחות מטופשות ומעליבות.
‏אבל אני לא בדיחה! יש לי לב ויש לי נשמה,
‏ויש לי חלומות מוזרים ומפחידים.
‏אני חי!
‏אני מעריכה את הפגיעות שלך. ‏-תודה.
‏אבל לא אמרת איזה חמש פעמים שאתה מת?
‏סתמי! ‏-סתום אתה!
‏סתמי את! ‏-סתום אתה!
‏הסכין אצלי. תקשיבי. ‏עכשיו אני סוף סוף המלך.
‏המלך שבראש הכדור.
‏אז לדעתי זה דורש ריקוד ניצחון קטן, נכון?
‏נמשים? אבא?
‏אני באמת אוהב לרקוד.
‏תרקוד, טמבל, תרקוד, טמבל.
‏ניסיון יפה, ביני, מותק, ‏אבל לשם שינוי, אני שולט פה,
‏ועכשיו נחזור לדרימלנד
‏כדי שאוכל להיות עם אימא.
‏מה? ‏-אימא.
‏נכון. אני אחיך.
‏אתה עושה לי גזלייטינג? ‏-כן!
‏אלוהים, זה עץ יוחסין דפוק לגמרי.
‏אגב עצים, מה אימא עשתה? שכבה עם עץ אלון?
‏ודגמר הבטיחה לי ‏את כס המלכות כשהייתי ילד קטן,
‏ואין שום דבר שאת
‏או האבא הטמבל שלנו תוכלו לעשות בנושא.
‏שמעת, זוג?
‏כן, שמעתי אותך. משיכה!
‏אתם תצטערו!
‏טביעה נעימה, נמשים!
‏עץ צף, פוסטמה!
‏מה? חזרתי לנקודת ההתחלה.
‏טוב, בין הרעה, אילו היית אני, ‏איפה היית מסתירה את עצמך?
‏לא, ברור מדי.
‏מתוחכם מדי.
‏רק רגע, זה רעיון נהדר!
‏ראש כרות, את גאון.
‏הו, כן!
‏לא, בסדר, מספיק. אימא באה על סיפוקה.
‏טוב, קדימה, לכי לכס המלכות שלך. ‏ככה. לכי לכס המלכות שלך.
‏למה כל החברים הקטנים של בין ‏לא יכולים לשתף ככה פעולה?
‏למרבה הצער יש להם מוח, יקירתי.
‏אתה ולוצי מסתדרים כמו חברים ותיקים.
‏אולי תעבוד על הקשר העלוב הזה
‏ותוציא ממנו היכן נמצא הראש של בין הרעה?
‏תוציא ממנו משהו.
‏אבל דג, יקירתי, ‏את יודעת שראשים כרותים מפחידים אותי.
‏מאז הקיץ שבו המציאו את הגיליוטינה.
‏זה לא משא ומתן. לך.
‏כן. שטן, ערמת קקי זקנה, תתחפף.
‏תקשיבי לצחוק המרושע והמגרה הזה.
‏לולא מתי, הזבלים האלה ‏לא היו בחדר כיסאות המלכות.
‏טוב, אולי סקראפלס היה נשאר שם.
‏תפסיק להתעכב על העבר, אלפו.
‏אולי תלמד מהטעויות שלך ותמשיך הלאה?
‏לא, מצטער.
‏אלפו לא לומד מהטעויות שלו. ‏בחיים. הוא פראייר.
‏לוצי צודק. אני באמת פראייר. ‏אבל הלוואי שידעתי מי ירה בי.
‏לכל מי שאי פעם פגש אותך יש מניע.
‏גם אם היית יודע, זה לא היה משנה שום דבר.
‏אי אפשר לבטל את העבר.
‏אתם מכירים את המוטו שלי. "בטל אותו!"
‏הלוואי.
‏בוא אחריי, שלימזל.
‏יש לי רעיון מטורף כל כך ‏שיש סיכוי שהוא יצליח.
‏או יהרוג אותך. אני לא בררן.
‏ובבקשה, אהבלים קטנים שלי.
‏כדור הבדולח?
‏תתכונן למסע בזמן, מותק.
‏מסע בזמן?
‏לא, בחורים. להתעסק עם העבר זה רעיון גרוע.
‏כל הספרים אומרים שמסע בזמן זה מסוכן,
‏בייחוד הספר של הבחור ההוא שעדיין לא נולד.
‏בחייך. אני אלף. ‏מציצת סוכריה על מקל זה מסוכן,
‏אבל חשבתי שהדבר הזה רק מראה את העבר.
‏הוא באמת יוכל להחזיר אותי בזמן?
‏מישהו בא!
‏אנו ממשיכים בסיור שלנו בטירה, ‏וזה חדר כדור הבדולח,
‏והבחורה עם הסחבה היא המנקה. ‏היא מנקה שלולית של לוצי.
‏וזה אלפו שבהיריון.
‏היה לי תינוק אבל הוא לא היה תינוק. ‏הוא היה בוריטו.
‏בסדר, ביי.
‏איפה אלפו?
‏אוי, לא. תראה.
‏על כמה נתערב שהוא יהרוס את המציאות?
‏בכל מקרה, לא אצטרך לשלם.
‏- פרק 45: מי ירה באלפו? -
‏אלפו, מה אתה עושה?
‏יש לך שם מסטיק עגול ענקי?
‏האוכל ללקק?
‏בבקשה, מרקימר, דבר חלש.
‏אז לאן אתה הולך? ‏תן לי להצטרף אליך במסע שלך.
‏זו משימת מסע בזמן סודית.
‏אם אצליח, זה יתקן את כל מה שהשתבש.
‏כוונתך שאוכל להיות שוב בן אנוש?
‏לא. רק דברים שקרו אחרי…
‏לא משנה. לא מעניין אותי.
‏יצורים, בבקשה! טוב?
‏החדשות הטובות הן שאינכם עוד ‏קורבנות המנוצלים ע"י מערכת אכזרית,
‏אבל עכשיו אתם באופן רשמי מטען, אז שקט.
‏- סטימלנד - לונה פארק - אי נודיסטים ‏אי גולגולת העז - דרימלנד -
‏וכעת נצלול. התחנה הבאה, דרימלנד.
‏סליחה, קפטן בת ים? ‏-מה?
‏האם בעייתי שהצוהר עדיין פתוח?
‏מה זה צוהר?
‏הצילו! אני עצלן מכדי לשחות!
‏בשעת חירום, ניתן להשתמש בי כמתקן ציפה.
‏כן! הלילה תהיה מסיבת חוף על האי דרק.
‏הנה הם לא שם, ‏השערים הבלתי נראים של אלפווד.
‏כעת רגוע ושקט כל כך.
‏קשה להאמין שזה היה המקום ‏שבו נרצחתי בברוטליות.
‏כעת אחזור בזמן ואתקן הכול.
‏כדור בדולח וזמן קסום, ‏החזר אותי ממש לרגע לפני שנרצחתי.
‏זה עבד. הנה אני.
‏אני אדון הזמן והגורל.
‏אלפו שם, משמיד את רצף המרחב-זמן.
‏יש אנשים שרק מכייפים בחיים.
‏כמה אני מתגעגע לימים ‏שבהם צווחה מבועתת הלהיבה אותי.
‏אבל כעת אני נשוי, ‏אז דבר כבר לא עושה לי את זה.
‏למעשה, נראה שאשתי נהנית להשאיר אותי עצבני.
‏יש פה מקום שבו אוכל להסתתר מדגמר
‏ולהרגיע את עצביי הרופפים?
‏יש קפטריה ו…
‏אגף חולי הנפש הישן של הטירה. ‏איזה רעיון נפלא.
‏בוא נלך לשם עכשיו.
‏הבט, לוצי, סורגי הכלא האלה ‏אוצרים כל כך הרבה כאב וייסורים.
‏כזה צליל מקסים, כמו בית הרחק מהבית.
‏זה אכן מנחם באופן מוזר. כמעט מהפנט.
‏הקשב לקולי, לוצי. חלק כל כך.
‏יש מי שאמרו שאפילו מתוק.
‏עקוב אחר הקול מטה, מטה, מטה,
‏אל החלקים העמוקים ביותר במוחך.
‏בלבלת אותי עם ה"מתוק".
‏סתם צוחק, חזרתי לעניינים.
‏אתה אבוד ללא מילותיי המרגיעות.
‏כשאדפוק שוב, ‏תעקוב אחר קולי לכל מקום שיצווה,
‏ותחשוף היכן נמצא הראש של בין הרעה.
‏אתה נתון לכישופי.
‏כן, אדוני.
‏תעשה כל מה שאומר.
‏כן, אדוני.
‏מצוין. עכשיו…
‏כן, אדוני.
‏כן, נהדר. אני רוצה שאתה…
‏כן, אדוני.
‏תן לי לסיים… ‏-כן, אדוני.
‏אתה באמת מהופנט או שאתה סתם עובד עליי?
‏כן, אדוני.
‏אני מצווה עליך להפסיק לומר, "כן, אדוני".
‏כן, אדוני.
‏תסתלק! ‏-אני או טרביש, אדוני?
‏שניכם! לא, אותך אני צריך. שב. אני מצווה…
‏כן, אדוני.
‏ראית את תינוק הבוריטו שלי?
‏תסתלק!
‏טוב, ביי.
‏כולנו נמות!
‏אני לא.
‏אבל אני נשבעת שאישאר איתכם ‏עד אחרון הטובעים.
‏תראו! זאת אימא-קישוט-למכסה-מנוע!
‏הידד! ניצלנו!
‏אין מחלקה ראשונה בירכתי הספינה, נכון?
‏אתם יודעים שזו ספינת פיראטים, ‏לא ספינת חילוץ?
‏נוכל לפחות לשדוד אותם שעה שנציל אותם?
‏זה מעשה פסול, אז לך על זה.
‏אני עומד למות.
‏בפקודת אביך, לא תתערבי, טיאביני.
‏היי, אף אחד לא קורא לי "טיאביני",
‏מלבד חבריי הטובים ואויביי האיומים ביותר.
‏עכשיו אהרוג את הרוצח ‏לפני שהוא או היא יהרגו אותי.
‏זהו זה. אלוהים, לכו תדעו מי זה.
‏אודבל? הוא שונא אותי ‏מאז שקראתי לעין השלישית שלו "גנבת הנשמות".
‏טרביש? הוא חכם כמו שד.
‏זה פנדרגסט? לא, הוא סתם עומד שם.
‏אנחנו צוות.
‏כך חשבתי תמיד. ‏-באמת?
‏אני חייב לפעול במהירות. עומדים לירות בי.
‏זה באמת היה פנדרגסט. הוא מרים חץ.
‏לא, אלפו! אלפו, דבר אליי. אלפו.
‏מי עשה את זה?
‏אני עשיתי את זה.
‏- הספיק לך? -
‏"הספיק לך?" מה נראה לך?
‏זה הפישול הכי גדול שלי עד כה. ‏חץ וקשת מטומטמים.
‏אסור שידעו על זה.
‏אצטרך לקחת את הבושה איתי לקבר. ‏טוב, לקבר הבא שלי.
‏אחזיר אתכם הביתה בתוך זמן קצר.
‏נהדר. גם ככה אני לא יודעת לקרוא שעון.
‏אונה, אני מקווה שלא מביך שאני פה.
‏את יודעת, כי את האקסית של זוג ‏ואני העכשווית של זוג,
‏והוא ואני מתעלסים כמו… טוב, דובי פרא.
‏זה לא היה מביך עד שהשווצת.
‏זוג הוא יותר כמו ידיד שלי עכשיו, ‏ויש לי רבים כאלה.
‏הנה ידידה. בונז'ור, אנאבל.
‏אפשר לשאול אותך שאלה על זוג?
‏אם זה על זה שזוג מפליץ במיטה, לא. ‏אין דרך לעצור את זה.
‏למה נראה לך שישנתי על התקרה?
‏אני לא יודעת מה יקרה כשנחזור.
‏אתם תמצאו פתרון.
‏זוגי הוא אולי מלך, ‏אבל שתינו יודעות שעמוק בפנים הוא חיית פרא.
‏כן.
‏אני לא מצליחה לשכוח מהטמבל הפסיכי.
‏את יודעת מה אני עושה ‏כשאני חייבת להוציא טירוף מהראש?
‏את צודקת. אני מרגישה נהדר.
‏- דרימלנד - ארץ אלפי הריחות -
‏אז איך היה המסע הלא נבון שלך בזמן
‏עם הכדור, שהזהרתי אותך לא לצאת אליו?
‏לא לקחתי שום דבר לשום מקום. ‏הזרועות שלי מתכופפות לאחור באופן טבעי.
‏אתה לא יכול לברוח מהעבר, אלפו.
‏תראי אותי.
‏הסתתרות מתחת לגשר לא תפתור את הבעיה שלך.
‏אלא אם יש בך קצת טרול, כן?
‏טרולים הם ערמומיים ופיקחים.
‏זה נשמע לך כמוני? חשבתי שלא.
‏אני רק רוצה לדבר.
‏תעזבי אותי, בסדר?
‏פשוט תגידי לי, "אמרתי לך". ‏אני מרגיש גרוע מספיק גם ככה.
‏היי. חברים לא גורמים לחברים ‏להרגיש נורא יותר, אלא אם הם לוצי.
‏הוא חושב שהוא שובב כל כך, ‏אבל לא בא לחבק אותו כמו תינוק?
‏אז מה קרה שאתה נסער כל כך? ‏גילית מי ירה בך?
‏זה היה פנדרגסט, אבל אל תדאגי.
‏הרגתי אותו ותיקנתי הכול, ‏אז לא צריך לדבר על זה.
‏אלפו, אתה יכול לשקר לי, אבל אל תשקר לעצמך.
‏איך את יודעת שאני משקר?
‏כי, דה, אתה ואני עדיין באותו קו זמן.
‏אילו שינית דברים, הייתי יודעת.
‏בסדר, אבל נוכל לדבר בפנים?
‏לא בא לי שישפילו אותי מול חבורת סנאי כיס.
‏סנאים מפוספסים, אידיוט.
‏סתמו.
‏ערב טוב, סטנלי, נגעני.
‏אני רק מראה לחברי, שטן, ‏משהו שהסתרתי וכעת עליי לחשוף.
‏אני לא מהופנט. אני פשוט אוהב לדבר ככה.
‏קדימה, רבותיי. הצינוק שלי, שלכם הוא.
‏אני חש במיליון נשמות זועקות ‏ואפטר שייב פשוט מהמם.
‏הנה, אחריך, אדון האופל המתוק שלי.
‏יש פה מאות ראשים כרותים.
‏אני מניח שזה המקום המושלם להחביא בו ראש.
‏תודה על המחמאה, הוד מעלתו שנבחר בקפידה.
‏מכאן, בבקשה.
‏שם למעלה, על המדפים הרעועים והרקובים, ‏ראשה של בין הרעה.
‏לא תביא אותו למעני?
‏מהופנט מכדי לטפס.
‏אני מקווה שדגמר מעריכה את זה.
‏הדברים שאני עושה למען האהבה ‏וכדי שלא יצעקו עליי.
‏גבוה יותר, אדון.
‏זה גבוה מדי.
‏למטה. עכשיו שמאלה. ‏-שמאלה.
‏כלומר, ימינה.
‏באלכסון לכיוון מערב. כמעט הגעת.
‏ככה? ‏-מושלם.
‏ראשה של בין הרעה ‏מעולם לא היה פה, נכון, לוצי?
‏איזה פראייר! אני לא מאמין שחשבת
‏שתצליח עם שטיק ההפנוט הישן והעלוב שלך.
‏תחזור לוודביל, חתיכת לוזר.
‏ואז החץ שלי פספס ופגעתי בעצמי.
‏הבטחתי שאם אי פעם אמות, ‏זה יהיה מוות ממש מרשים,
‏אבל להפך, נראיתי טיפש.
‏לא נכון. כשהחזירו אותך,
‏היית גופה קטנה ושלווה.
‏חשבתי שהיית נאה כל כך ‏בארון הזכוכית הזעיר שלך.
‏כל חיי הייתי פשלן-בטלן,
‏ועכשיו יש לי הוכחה. זה הגורל שלי.
‏אלפו, גורל הוא לא דבר אמיתי.
‏זו סתם מילה שבני האנוש המציאו ‏כדי להסביר כל דבר שמעבר לשליטתם.
‏אנחנו לא חייבים לחיות ככה. ‏אנחנו לא בני אנוש.
‏מה זאת אומרת, "אנחנו לא…"
‏פשוט תשלוט בחייך עכשיו.
‏העבר בעבר, והעתיד עדיין לא נוצר.
‏תוכל לעצב אותו כרצונך, להיות מי שתרצה.
‏רגע, איך זה שאת לא יותר מ…
‏חלק מצוות השרתים?
‏אני מושכת זמן, חוקרת, קוראת, זוממת.
‏בבוא היום אהיה מכשפה. אולי מכשפיו הבאה.
‏בחייך. יש לך באצבע הקטנה יותר כישרון
‏ממה שיש למכשפיו בכל גופו הנפול והבשרני,
‏וטוב, בהחלט כישפת אותי, מנקה.
‏תודה. ואני אוהבת את מי שאתה. מאוד.
‏אבל תוכל להיות הרבה יותר.
‏קורצת ממה שנדרש כדי להיות לוחם דגול,
‏או אולי מנהיג של אנשים קטנים.
‏אני מאמינה בך, אלפו.
‏יה, תודה. את צודקת. באמת אוכל ‏להצליח בכל דרך שאבחר, החל מעכשיו.
‏אלפו, הכדור.
‏לעזאזל עם הגורל והכדור המטומטם הזה. ‏לחיי עתיד שהוא לוח חלק לגמרי.
‏- חכה, בוא נדבר על זה -
‏יכולת להשתמש בכדור הבדולח כדי לחזור בזמן
‏אפילו מוקדם יותר ‏ולמנוע מעצמך להרוג את עצמך.
‏מה? ‏-אני צוחקת. אולי. סביר להניח.
‏מי יודע? אז מה? זה משנה עכשיו?
‏את יודעת מה? אני מרגיש חופשי, ‏חופשי לעשות כל דבר, ללכת לכל מקום.
‏אני מסוגלת לזהות ‏צליל של ריסוק כדור בדולח. שומרים!
‏אבל עדיף שנסתתר פה הלילה.
‏בכנות, שינה איתך במתבן זה שיפור
‏בהשוואה לשק הלפת שאני בדרך כלל ישנה עליו.
‏כל הכבוד. הצלחת למצוא כל ראש בממלכה
‏מלבד את זה שאני מחפשת.
‏לוצי ורקב יבש זממו נגדי.
‏איזה בכיין. קדימה, בין חסרת הראש. ‏נראה שהכול תלוי כעת בנו.
‏זה העתיד שלי?
‏כלומר, נוכל לשפץ את המקום הזה ‏וליצור אכסניה כפרית נחמדה.
‏או אולי כשנתעורר, בין כבר תחזור,
‏וסוף סוף ננצח את דגמר,
‏ואז כולנו נבלה יחד לנצח ונהיה מאושרים.
‏אושר. ייקח זמן להתרגל לזה.
‏או שאולי כולנו נלך ‏ונעשה דברים חדשים עם אנשים חדשים
‏כי איש מאיתנו לא צריך להיות לבד.
‏אולי אחווה הרפתקאות מפחידות ‏ואיאלץ לגבור על פחדיי העמוקים ביותר.
‏ואחרי זה, אולי סוף סוף אסיים ‏את הרומן האפי שלי שכולו תשוקה בוערת
‏ותעלומות שמסתתרות לעיני כול.
‏אני מקווה שיהיה לו סוף טוב. ‏הכול יכול לקרות, החל ממחר.
‏מה לעזא…
‏דוינק.
‏גע לי שוב באוזן ואהרוג אותך.
‏תרגום כתוביות: רותי זהרן