Elfo, uikutat vieläkin.
Ehkä Dagmar on oikeassa.
Ellen olisi kuollut, hän ei olisi saanut valtaa -
emmekä olisi tässä liemessä.
Miksi minun piti kuolla? Olen tosi tyhmä.
Et ole syypää.
Tiedätkö, kuinka moni jää myyntiautomaatin alle?
Olen pitänyt kohtaloa humpuukina, mutta ehkä se ei olekaan sitä.
Ehkä kohtaloni on olla tunari ja me kaikki kuolemme.
En voisi elää sen syyllisyyden kanssa.
Sinäkin kuolisit.
Minusta ei ikinä tiedä.
Rakastan sinua, Mora!
Hei, yläosaton. Pannaan kalamobiili liikkeelle.
Älä huoli, ipana.
Bean opetti minut ohjaamaan tätä.
Tartu köyteen ja vedä. Tiimityöllä se onnistuu.
Tiedätkö, ketkä ovat hyvä tiimi? Sinä ja se Mora.
Olette kuin naisarmeija, jota minulla ei ollut.
On mälsää, että aina, kun pääsemme yhteen,
joku mäntti erottaa meidät taas.
Kateelliset merenneidot, friikkisirkuksen omistaja, Mora itse, kohtalo.
Minullakin on ollaan, ei olla -juttu Ursulan kanssa.
Tiedätkö mitä? Kohtalo on pahin mäntti.
Kyllä tiedän. Miten kestät sitä?
Ketä lyöt?
Se on loputon lista. Palvelijoita, susia, patsaita,
ketä tahansa lähellä olijaa, kun suru iskee.
Usein Odvalia.
Mutta kuule,
ikäväkin on parempi kuin se, ettei ole ollut ketään rakasta.
Älä pelkää, Zøg. En jätä sinua koskaan.
Tadaa! -Freckles pelastaa päivän.
Freckles ei pelasta mitään päivää.
Miksi? -Ja sillä selvä.
Gondolin järkevät ihmiset ovat puhuneet.
Gondoli. Hienoja sanoja prinsessa hienohelmalta.
Älä nyt.
Riivattu pikku nukke ei tee kellekään pahaa.
Olen eri mieltä.
Ei ole oma syyni, että olen puinen pikku nilkki.
Minut vuoltiin tällaiseksi.
Älä usko lepertelyä, isä. Näin käy aina.
Jos saduista oppii jotain,
niin sen, että nuket ovat pahimpia hyypiöitä.
Ei se niin ole. Me vain haluamme olla oikeita poikia,
joilla on oikeita haaveita, tunteita ja veitsiä.
Isä. -En tiedä, miksi nukella on veitsi.
Minne hän meni?
Älä lähesty, tai pallo poksahtaa.
Doink.
Lopeta tai doinkkaat meidät hengiltä, taukki!
Aivan sama. Olen jo kuollut. Synnyin kuolleena.
Tässä maailmassa ei ole minulle mitään.
Istuin vuosia liikkumatta vatsastapuhujan puodin ikkunassa.
Lapset ja humalaiset pilkkasivat minua. Ja humalaiset lapset.
Se olin varmasti minä.
Sinäkö?
En saanut halauksia enkä rakkautta.
Sain huomiota vain ärsyttävillä pikku tansseillani -
ja loukkaavilla korneilla vitseillä.
Minä en ole vitsi. Minulla on sydän ja sielu -
ja outoja, järkyttäviä unelmia.
Minä elän.
Ymmärrän herkkyytesi. -Kiitos.
Mutta sanoit juuri monta kertaa olevasi kuollut.
Ole vaiti! -Ole itse!
Vaiti! -Ole itse vaiti!
Minulla on veitsi. Olen vihdoin kuningas.
Kuningas ilmapallon huipulla.
Tähän sopii pieni voitontanssi, vai mitä?
Freckles? Isä?
Tykkään tanssia.
Tanssi, taukki.
Hyvä yritys, muru, mutta minä määrään nyt kerrankin.
Suunnataan takaisin Dreamlandiin,
jotta pääsen äidin luokse.
Mitä? -Äidin.
Aivan, olen veljesi.
Yritätkö sumuttaa minua? -Joo!
Meillä on sairas sukupuu.
Mitä äiti teki? Sekstasi tammen kanssa?
Dagmar lupasi minulle valtaistuimen, kun olin pieni poika.
Ettekä sinä -
ja hölmö isämme voi sille mitään.
Kuulitko, Zøg?
Joo, kuulin. Nykäisy!
Saatte katua!
Mukavaa hukkumista, Freckles!
Puu kelluu, pösilö!
Mitä? Olen taas lähtöpisteessä.
Paha Bean, jos olisit minä, minne piilottaisit sinut?
Ei, liian helppo.
Liian ovela.
Sehän on loistava idea.
Irtopää, olet nero.
Juuri noin!
Nyt riittää. Äiti on tyytyväinen.
Mene valtaistuimellesi. Menehän.
Mikseivät kaikki Beanin pikku ystävät tottele noin?
Heillä on valitettavasti aivot, kultaseni.
Tulet Lucin kanssa juttuun.
Hyödynnä säälittävää suhdettasi -
ja selvitä, missä pahan Beanin pää on.
Edes jotain.
Kultaseni, tiedät, että irtopäät kammottavat minua.
Siitä kesästä asti, kun giljotiini keksittiin.
Tästä ei neuvotella. Mene.
Aivan, Satan, vanha kakkakasa. Ala kalppia.
Kuuntele tuota häijyä, kiihottavaa naurua.
Ellen olisi kuollut, ne hyypiöt eivät olisi valtaistuinsalissa.
No, ehkä Scruffles.
Älä ryve menneissä.
Opi virheistäsi ja suuntaa eteenpäin.
Ei onnistu.
Elfo ei opi virheistään. Hän on nuija.
Luci on oikeassa. Olen nuija. Haluaisin vain tietää, kuka minua ampui.
Kaikilla sinut tavanneilla on motiivi.
Vaikka tietäisit, mikään ei muuttuisi.
Menneitä ei voi perua.
Minun mottoni. "Peru se."
Voisinpa.
Tule mukaani, tumpelo.
Sain niin hullun idean, että se voi onnistua.
Tai tappaa sinut. Miten vain.
Et voilà, mes petits luupäät.
Kristallipallo?
Pääset aikamatkalle.
Aikamatkalle?
Ei, pojat. Menneisyyttä ei kannata sorkkia.
Kirjojen mukaan aikamatkustus on vaarallista,
varsinkin sen kirjailijan, joka ei ole vielä syntynyt.
Olen haltija. Tikkarin imeminen on vaarallista.
Luulin, että tästä vain näkee menneet.
Voiko se viedä minut menneisyyteen?
Joku tulee!
Jatkamme linnakiertuetta kristallipallohuoneeseen.
Tyttö, jolla on moppi, on moppityttö. Hän siivoaa Lucin lätäkköä.
Ja tuo on raskaana oleva Elfo.
Minäkin sain vauvan, mutta se olikin burrito.
Okei, moi.
Missä Elfo on?
Voi ei, katso.
Mistä vetoa, että hän tuhoaa todellisuuden?
Kävi miten kävi, en maksa.
LUKU XLV KUKA AMPUI ELFON?
Elfo, mitä sinä teet?
Onko tuo valtava purkkapallo?
Saisinko nuolaista?
Merkimer, pidä pienempää ääntä.
Minne olet menossa? Tulen mukaan seikkailuun.
Salaiselle aikamatkalle.
Jos onnistun, kaikki korjaantuu.
Tulisiko minusta taas ihminen?
Vain asiat, jotka tapahtuivat…
Antaa olla. Ei kiinnosta.
Friikit, hei!
Hyvä uutinen on se, että ette ole enää sorron uhreja.
Olette nyt lasti, joten olkaa vaiti.
EPÄMIELLYTTÄVÄ NUDISTISAARI VUOHENKALLOSAARI
Ja nyt sukellamme. Seuraava pysäkki Dreamland.
Anteeksi, kapteeni merenneito. -Mitä?
Eikö haittaa, että luukku on vielä auki?
Mikä luukku on?
Apua! Olen liian laiska uimaan.
Hätätilanteessa minua voi käyttää kellukkeena.
Joo! Rantabileet Derek-saarella.
Siinä se lienee. Elfwoodin näkymätön portti.
Täällä on nyt rauhallista.
Vaikea uskoa, että täällä minut murhattiin raa'asti.
Nyt palaan ajassa korjaamaan kaiken.
Maaginen kristalliaikapallo, vie minut hetkeen ennen murhaani.
Se toimi! Olen tuolla.
Hallitsen aikaa ja kohtaloa.
Elfo on tuhoamassa aika-avaruuden jatkumoa.
Jotkut saavat pitää hauskaa.
Kaipaan niitä aikoja, kun kauhun kiljaisu ilahdutti minua.
Olen nyt naimisissa, joten ilo on poissa.
Vaimoni tuntuu nauttivan hermostuttamisestani.
Voinko piiloutua jonnekin Dagmarilta -
lepuuttamaan hermojani?
Täällä on kahvila ja…
Linnan vanha mielisairaala. Loistava idea.
Mennään sinne.
Katso, Luci. Kaltereihin kätkeytyy paljon tuskaa ja ahdinkoa.
Ihana ääni, niin kodikas.
Se on oudon lohduttava, melkeinpä hypnoottinen.
Kuuntele ääntäni, Luci. Se on niin pehmeä.
Jotkut sanovat sitä melodiseksi.
Seuraat ääntä alas -
mielesi syvimpiin syövereihin.
Repesin jo "melodisesta".
Ei vainkaan, olen messissä.
Olet hukassa ilman rauhoittavia sanojani.
Kun kopautan taas, seuraat ääneni käskyjä -
ja paljastat, missä pahan Beanin pää on.
Olet pauloissani.
Kyllä, isäntä.
Teet kaiken, mitä sanon.
Kyllä, isäntä.
Erinomaista. Nyt…
Kyllä, isäntä.
Hyvä. Haluan, että sinä…
Kyllä, isäntä.
Anna minun sanoa… -Kyllä, isäntä.
Oletko hypnoosissa vai vedätätkö minua?
Kyllä, isäntä.
Käsken, ettet sano enää "kyllä, isäntä".
Kyllä, isäntä.
Ulos! -Minä vai Turbish, isäntä?
Kumpikin! Ei, tarvitsen sinua. Käsken…
Kyllä, isäntä.
Oletteko nähneet vauvaburritoani?
Ulos!
Okei, moi.
Kuolemme joka iikka!
Minä en kuole.
Lupaan pysyä luonanne, kunnes viimeinenkin hukkuu.
Katsokaa, keulakoristeäiti!
Hurraa, pelastumme!
Onko siellä ykkösluokan hyttikantta?
Tämä on merirosvolaiva, ei pelastuslaiva.
Saammeko ryövätä samalla kun pelastamme?
Se on väärin. Siitä vain.
Minä kuolen kohta.
Isäsi käskee sinua väistymään, Tiabeanie.
Kukaan ei sano minua Tiabeanieksi,
paitsi parhaat kamut ja pahimmat viholliset.
Tapan tappajan ennen kuin hän tappaa minut.
No niin. Voi ei, se voi olla kuka tahansa.
Odval vihaa minua, koska nimesin kolmannen silmän Sielunviejäksi.
Turbish on pirullisen nokkela.
Onko se Pendergast? Ei, hän vain seisoo tuossa.
Olemme tiimi.
Olen aina ajatellut niin. -Oikeasti?
Nopeasti. Minut ammutaan kohta.
Se oli Pendergast. Hän ottaa nuolen.
Ei, Elfo! Sano jotain.
Kuka sen teki?
Minä tein sen.
"Joko riittää?" Mitä luulet?
Pahin mokani ikinä. Tyhmä jousipyssy.
Kukaan ei saa tietää tästä.
Vien tämän häpeän hautaani. No, seuraavaan hautaani.
Ei aikaakaan, niin olette kotona.
Kiva. En edes osaa lukea aikaa.
Ei kai ole kiusallista, että olen mukana?
Olet Zøgin eksä, ja minä olen Zøgin nyksä.
Me rakastelemme kuin villit karhut.
Ei ollut kiusallista ennen kehuskelua.
Zøg on nyt vain ystävä minulle. Minulla on niitä paljon.
Tuolla on yksi. Bonjour, Annabelle.
Saanko kysyä jotain Zøgista?
Jos tarkoitat Zøgin sänkypieruja, niille ei voi mitään.
Miksihän nukun katossa?
En tiedä, miten käy, kun palaamme.
Kyllä se siitä suttaantuu.
Zøggie on kuningas, mutta hänellä on villi sydän.
Niin.
Se hullu köntys on aina mielessäni.
Tiedätkö, mitä minä teen, kun hulluus pitää saada pois päästä?
Olet oikeassa. Tuli hyvä olo.
DREAMLAND - TUHANNEN HAJUN MAA
No, miten meni epäviisas aikamatka -
kristallipallolla, jota varoitin viemästä?
En vienyt mitään. Käteni taipuvat luonnostaan näin.
Et voi paeta menneisyyttä.
Sehän nähdään.
Sillan alla piileskely ei korjaa ongelmaa.
Vai oletko puoleksi peikko?
Peikot ovat kieroja ja ovelia.
Kuulostaako se minulta? Ei tosiaan.
Haluan vain jutella.
Anna minun olla.
Sanot "mitä minä sanoin". Minua harmittaa jo tarpeeksi.
Ystävä ei pahenna toisen oloa, paitsi Luci.
Hän esittää tuhmaa, mutta häntä tekee mieli halata kuin vauvaa.
Miksi pahoitit mielesi? Saitko selville, kuka sinua ampui?
Se oli Pendergast, mutta ei huolta.
Tapoin hänet ensin ja korjasin kaiken. Siitä ei tarvitse puhua.
Voit valehdella minulle, mutta älä valehtele itsellesi.
Mistä arvasit?
Sinä ja minä olemme yhä samassa ajassa.
Tietäisin, jos olisit muuttanut jotain.
Hyvä on, mutta jutellaanko sisällä?
En halua nöyryytystä taskurottien edessä.
Olemme maaoravia, ääliö.
Pää kiinni.
Iltaa, Stanley, Koskettelija.
Näytän ystävälleni Satanille jotain, jonka piilotin ja nyt paljastan.
En ole hypnoosissa. Puhun näin muuten vain.
Siitä vain, herrat. Tyrmäni on teidän tyrmänne.
Aistin miljoona kirkuvaa sielua ja upean partaveden.
Teidän jälkeenne, armas Pimeyden herra.
Satoja irtopäitä.
Oiva paikka yhden piilottamiselle.
Kiitos kohteliaisuudesta, ylhäisyys.
Tänne, olkaa hyvä.
Tuolla ylhäällä yhdellä näistä lahoista hyllyistä on pahan Beanin pää.
Etkö hae sitä minulle?
Olen liian hypnoosissa kiivetäkseni.
Dagmar saa olla kiitollinen.
Kaikkea sitä tekee rakkaudesta ja välttyäkseen huudolta.
Ylemmäs, isäntä.
Ei niin ylös.
Alas. Vasemmalle. -Vasemmalle.
Ei vaan oikealle.
Viistoon länteen. Lähellä.
Tännekö? -Hyvä.
Pahan Beanin pää ei ole täällä, vai mitä?
Tollo. Älytöntä, että luulit -
tylsän hypnoosinumerosi toimivan.
Painu vaudevilleen, luuseri.
Sitten nuoleni meni ohi ja osui minuun itseeni.
Olin luvannut itselleni, että kuolen näyttävällä tavalla,
mutta näytinkin tomppelilta.
Etpäs. Kun sinut tuotiin takaisin,
näytit tyyneltä pikku ruumiilta.
Olit komea pienessä lasiarkussasi.
Olen aina ollut kauhea tunari.
Tästä sen näkee. Se on kohtaloni.
Kohtaloa ei ole olemassa.
Se on ihmisten keksintö, jolla tapahtumia selitetään.
Meidän ei tarvitse elää niin. Me emme ole ihmisiä.
Miten niin "me" emme ole…
Ota elämäsi haltuusi tässä ja nyt.
Mennyt on mennyttä, ja tulevaisuutta ei ole vielä luotu.
Voit luoda siitä, mitä haluat, ja olla, mitä haluat.
Miksi sitten sinä olet vain… Tiedäthän.
Huoltohenkilökuntaa?
Minä odotan, opiskelen, luen ja juonin.
Minusta tulee velho. Ehkäpä seuraava Sorcerio.
Sinulla on enemmän lahjoja pikkurillissäsi -
kuin Sorceriolla koko ruhossaan.
Olet saanut ainakin minut lumoihisi.
Kiitos. Pidän sinusta tuollaisena paljonkin,
mutta pystyt parempaan.
Sinusta voisi tulla mahtava soturi -
tai johtajahahmo lyhyemmälle väelle.
Uskon sinuun.
Kiitos. Olet oikeassa. Voin tehdä mitä haluan, alkaen nyt.
Elfo, pallo.
Hitot kohtalosta ja tyhmästä pallosta. Eläköön avoin tulevaisuus.
ODOTA, PUHUTAAN TÄSTÄ
Olisit voinut palata kristallipallolla -
kauemmas ajassa ja estää itseäsi tappamasta itseäsi.
Mitä? -Vitsailin. Ehkä. Luultavasti.
Kuka tietää? Onko sillä nyt väliä?
Tunnen olevani vapaa tekemään mitä vain, lähtemään minne vain.
Tunnistan kyllä särkyvän kristallipallon äänen. Vartijat!
Piileskellään täällä tämä yö.
Heinäparvi sinun kanssasi voittaa -
naurissäkin, jonka päällä nukun yleensä.
Hyvää työtä. Löysit valtakunnan kaikki päät -
paitsi sen etsimäni.
Luci ja laho puu juonivat minua vastaan.
Säälittävää. Tule, päätön Bean. Meidän pitää tehdä se itse.
Onko tämä tulevaisuuteni?
Voisimme rempata tästä kivan majatalon.
Tai ehkäpä herättyämme Bean on palannut.
Ja päihitämme vihdoin Dagmarin.
Hengailemme kaikki yhdessä onnellisina.
Onnellisuus. Siinä on totuttelemista.
Tai ehkä jokainen tekee uusia juttuja uusien ihmisten kanssa.
Kenenkään ei pidä jäädä yksin.
Ehkä koen pelottavia seikkailuja ja voitan pahimmat pelkoni.
Sitten saatan kirjoittaa loppuun eeppisen romaanini, jossa on intohimoa -
ja salaisuuksia kaiken kansan nähtävillä.
Toivon, että se päättyy onnellisesti. Voi tapahtua mitä vain. Alkaen huomenna.
Mitä…
Doink.
Tapan, jos kosket vielä korvaani.
Tekstitys: Suvi Niemelä