Subtitles by sub.Trader subscene.com
Dovolte mi vás přivítat u poslechu této hypnotické nahrávky
určené k uvolnění stresu a napětí.
Tato seance má za účel navýšit dobrý pocit z vaší existence
a vaši schopnost zbavit se jakékoli formy stresu,
který vás ovládá.
Budete mít možnost obnovit svou vnitřní rovnováhu,
smysl pro klid a pocit kontroly.
Ujistěte se, prosím, že neřídíte automobil, neobsluhujete těžké stroje,
ani se nevěnujete žádným aktivitám, které vyžadují vaši pozornost.
Pokud jste si nás právě naladili, vítejte, přátelé.
Nevzpírejte se depresi.
Spřátelte se s ní.
-Na co čekáme? -Myslím, že ještě...
Ano, tady je.
-Moc ti to sluší. -Děkuju.
Dobře.
Vy dvě si sedněte dozadu, já si sednu dopředu.
-Jsi krásná. -Jo?
Co se děje?
Stalo se něco?
-Není tu. -Cože?
-Pokoušíme se mu volat, ale nebere to. -Zkuste to znovu.
Nikdy v životě jsem se necítila víc ponížená!
Je mi moc a moc líto, jestli jsem něco udělala špatně.
Miluju tě.
Jen bych chtěla, aby všechno bylo...
jako předtím.
Děkuju.
Krásné.
Takže. Jak se cítíte?
Skvěle.
-Skvěle? -Jo.
Ne.
Dobře.
Skvěle nebo dobře?
Dobře.
Žádné deprese?
Ne.
A vy?
Legrační.
Díky.
Jak se jmenujete?
Jane.
Řekněte to znovu.
Jsem Jane.
Určitě?
Jo.
Dobře.
Hezké, že?
Jo.
To byste mohla být jednou vy.
Jo.
Veselé Vánoce.
Haló?
Je tu někdo?
Kdokoli?
Rychle! Rychle.
-Jane? Co tady děláš? -To je hezké.
Ahoj, mami, tati. Pojďte sem. Chci něco...
Nicolo, Lucy. Honem, lidi. Nemám na to celý den.
Nečekali jsme tě, ale nevadí.
Takže, nechci... Nechci se nikoho nijak dotknout,
ale letos jsem si dárek koupila sama.
Ano, koupila. Jo.
Jde o to, upřímně...
víte, už jsem měla dost těch neustálých mýdel a ponožek,
protože jich bylo fakt hodně, co?
Jo, já vím. Já to vidím, mami.
Ten tvar poznám.
Líbí se mi, jen jich mám hodně.
A Nicolo, tys mi loni nekoupila ani ty ponožky, že?
To nevadí. Doufám, že jsem se nikoho nedotkla.
Ne.
Takže jsem vám to zabalila, je to tak jednodušší.
Teď jen potřebuju ty peníze, děkuju.
-Tohle je od tebe, Nicolo, vem si to. -Cože?
-Naser si. To ti nedám. -Nicky.
Ale musíš, nemáš na vybranou.
Ne, ne, nemám peníze ani sama na sebe,
natož abych ti kupovala nějakou luxusní kabelku.
Ano, ano.
Mockrát děkuju.
I ten papír je krásný.
Je to moc hezké. Schovám si to.
Moc se mi líbí! To je nádhera.
Děkuju.
Kdes to sehnala?
Líbí se mi. Moc se mi líbí. Mockrát děkuju.
Co je tohle? Od tebe?
Ano. Ano, ano, ano!
Ach, Nicolo!
-Tos nemusela. -Nic jsem neudělala.
-Ale jo, udělala, že? -Neudělala.
Takže 250 liber, prosím.
-Jo. -Ne, já ti tu kabelku nekoupím, Jane.
-Už jsi to udělala, ne? -Ne.
Promluvíme si o tom. Možná ji koupím já.
Jo, skvěle. Tak jo. Veselé Vánoce.
Veselé Vánoce!
-Veselé Vánoce. -Veselé Vánoce.
Ahoj, Alice.
-Ahoj. -Ahoj.
-Veselé Vánoce. -No...
Přeju ti Veselé Vánoce Přeju ti Veselé Vánoce
-Veselé Vánoce. -Veselé Vánoce.
-Mám ti pomoct? -Jo. Díky.
Díky za ten náhrdelník. Moc se mí líbí.
Jaký náhrdelník?
-Účet ti dám potom. -Jaký účet?
-A je to. -Děkuju.
Je Jack v pořádku? Otevřel si dárky, že?
Jo. Víš, žes mu dala deštník, že?
Jo, ten je ode mě. Líbí se mu, že?
-Je mu devět. Nepotřebuje ho. -Dobře. Líbil se mu?
-No, vlastně jo. -To je dobře.
-Kdy je večeře? -Až bude, tak bude, Jane.
Dobře. Mám trochu hlad.
-Mrkvičky. Mrkvičky, co? -Jo.
Pečené brambory.
-Yorkshirský puding? Mrkvičky? -Jo.
Krůta?
Cos dal na ty mrkvičky, Tony?
Koriandr.
Dobře.
Jsi v pohodě, Jacku?
Hej. Copak je? Jsi v pořádku?
Vánoce.
Jsou Vánoce.
Chyť to.
Ráno mu umřel pes.
-Cože? -Ráno mu umřel pes.
Jo.
-Na co ten pes umřel? -Na rakovinu.
Doktor mi říkal, že to máme v rodině.
Musíme si dávat pozor. No jo.
Musím jít. Nemám ráda koriandr.
Jane, sedni si, prosím.
Nasadili jsme vám jinou dávku léků.
Proč?
Léky, které beru, mi dělají dobře.
Nechceme se cítit dobře.
Chceme se cítit lépe. Nebo ne?
-Co? -Ano.
-Dobře. -Opakujte po mně.
Mám duši v peří.
Neříkal doktor, žes přibrala?
-Ne. -Přibrala, že?
Dostala jsem nové léky.
Tak hodně spím.
Ale musíš se probudit.
Dobře.
Co dělá Alice?
Můžeš jí říct, že jsme se rozhodli odstěhovat se pryč.
Tohle není život pro nás. Je to odporné.
Nemluví ani se svou matkou.
Co jsem udělala?
-Co jsem udělala? -Nic.
Ona prostě žárlí, že?
Žárlí, že? Že jo?
Ale předělali jsme kuchyň.
Je krásná. Máme duši v peří.
Měla bys tu s tím něco udělat.
Začíná to tu vypadat jako pelech.
Musím to vzít.
-Haló? -Ahoj. Dlouho ses mi neozvala.
Jsi v pořádku? Zníš unaveně.
Teď nemohu mluvit. Mám tu rodiče. Rychle, rychle.
Užs jim o nás řekla?
Ne, ještě ne. Není vhodná chvíle. Řeknu jim to.
-Hele, já tě miluju. Chci, aby to věděli. -Já tě taky miluju.
-Tak jo, ahoj. -Tak jo, ahoj.
Co se děje?
Nic.
Posaď se.
Máme novinu.
Špatné zprávy.
Jsem nemocná.
Nic definitivního.
Ještě se nestrachuj, zatím nevíme nic s jistotou.
Ale je to zlé.
Skutečně zlé. Že?
A hlavně to neříkej Alici.
Ne.
Nic, byla to krásná návštěva.
Jo, byla, že?
Nic, už musíme jít.
Ahoj.
Mívalas tak krásné vlasy.
Děkuju.
Ahoj, tati.
Ahoj.
Proč se neobrátit na člověka vedle vás a neříct mu: "Jsem v depresi"?
Pamatujte, nebraňte se depresi.
Skamaraďte se s ní.
Pokud jste si nás právě naladili, vítejte v Pocitu na dně.
Dnešní telefonáty jsou o změnách.
Možná vás už nebaví fádní povaha každodenního života.
Chcete změnu.
Chcete skončit s léky.
Dnešek by mohl být první den zbytku vašeho života.
Co kdybyste nám zavolali a řekli nám o změnách, které podnikáte?
Už ses...? Smrdí to tu. Už ses koupala?
Jo, moc.
-Musíš se koupat. -Jo, a ty musíš zavřít kurva hubu.
-Hele. Hele. -Co?
-Hele. -Co?
Žádám o přídavky pro lidi s mentální poruchou.
Za chvíli sem přijdou, aby zjistili, jestli jsem magor.
-Proč, co je ti? -Mám to co ty.
Periodu? Jo, já krvácím...
Nic mi není, Jane. Jsem normální.
Jo tak, takže normální měsíčky.
Lucy žádá taky na základě deprese.
Jo, mám depku.
To my všechny.
Takže chci, abys mi něco ukázala. Řekni mi, jak se před nimi chovat.
Ne. Nic, Nic, Nic, to nemůžeme udělat. Půjdeme do vězení.
-Jak se cítíš? -Dobře, děkuju.
-Jo? -Jo.
-Jo? Nic se neděje? -Co tím myslíš?
Děje se ti v mozku něco divnýho?
Ne, cítím se skvěle, děkuju. Áčkově.
Beru prášky. Tentokrát skutečně.
Co by se stalo, kdybys je nebrala?
To záleží na tom.
Každou noc kolem deváté vylezou ze zdí pavouci.
Jeden z nich má lidský obličej.
Ten tam v rohu, matka. Matka, ta je jako...
A pak tamhle, ten skákací, ten...
A potom dostanu...
třesavku.
Je hrozně, hrozně nemocná.
Můžeme si promluvit, Nicolo?
Jděte pryč.
-Jsi smutná, mami? -Méně je více. Vězení.
Neřeknete nikomu, co se vám dnes stalo, že?
Otevřete dveře, rychle, rychle.
Rychle. Udělám to.
Jo. Běžte.
Sbohem. Představení skončilo. Těšilo nás.
Kolik máš u sebe peněz?
No, nic. Nic.
Půjčila bys nám?
Ale kolik? Ještě jsi mi nezaplatila za tu kabelku.
-Jasně. -Tak?
Jo, mi je potřebujeme.
Buďte potichu.
-Oni poslouchají. -Cože?
Nechci vás děsit.
-O čem to mluvíš? -O lidech ve zdech.
Nedívejte se.
Oni vidí ven, my dovnitř ne kvůli malbě.
Nepřibližuj se moc ke zdem, zlato. Pojď od té zdi.
Když jsi moc blízko u zdi, vtáhnou tě dovnitř.
HARVEYHO RYBÍ BAR
MIN-Y-MART, SAMOOBSLUHA A ALKOHOL
To ne.
Odporný, podělaný hajzl hajzl.
-Zapomněl jsem si aktovku. -Tam je.
-Tony je parchant. -Cože?
Tony je parchant.
Už musím běžet.
Nemám hlad, že?
Promiň.
Pojď sem.
-Jste s Tonym v pohodě? -Jo, jsme.
Protože jsem ho viděla líbat se s jinou paní.
-Bereš léky? -Ano, beru. Děkuju.
Tak neříkej takové hlouposti.
Dobře. Pokračuj ve svých povinnostech. Tady není nic k vidění.
Haló? Tady je Jane.
Ahoj. Cos dnes dělala?
Nic. Nikam jsem nešla a definitivně jsem nic neviděla, takže...
Mám nápad.
-Haló? -Ahoj.
Jsi připravená?
-Jo. -Dobře.
Miluju tě. Nepanikař. Je to správné.
-Jo. -Ahoj.
Ahoj.
Jacku!
To jsem já.
To je Jane.
Rychleji, ty zasraný... Rychle.
Děkuju, děkuju, odvezu tě zpátky.
Nastup si.
Nejdou otevřít, budeš sem muset vlézt okýnkem.
Jo, to nedělej.
Jsi v pořádku?
Pokud jste si nás právě naladili, vítejte. Dnes si popovídáme o adopci.
Chcete adoptovat dítě, ale...?
Řekla ti máma, že jsem bývala modelkou?
-Ne. -To je divné.
Bývala. Zeptej se jí. Nelžu. Byla jsem krásná jako...
Otevři to, podívej se tam. Rychle, rychle. Rychleji. Rychleji.
Hodný kluk.
Soutěžila jsem v soutěžích krásy.
Jo. Přestala jsem, protože jsem byla nervózní, tak jsem nikdy nevyhrála, že?
Blázen.
Moc se ti to nepodobá.
Cože?
Moc se ti to nepodobá.
Co?
Vítejte zpět.
Dnes si popovídáme o tom, jak se můžete zbavit těla.
Do prdele.
Já ti ho teď nasadím.
Tak je to lepší.
Co se stalo?
Napadli tě, Jacku.
Přišli z levého křídla. Ale už jsi v bezpečí.
Zahnala jsem je pomocí karate.
Cože?
To, co ti teď řeknu,
bude znít podivně,
protože ses praštil do hlavy, ale...
je to pravda. Ano?
Jsem tvoje matka.
Když ses mi narodil, doktor řekl...
že jsem nemocná. Nebyla jsem.
A tak se tě moje sestra Alice, "tvá matka"...
ujala a adoptovala tě.
Já jsem tvá matka.
Je to pravda. Fakt, žádné lži.
Co na to říkáš, co?
-Jsem unavený. -Nejsi unavený.
Jo, jsem.
Jsi připraven jít se mnou za tátou?
Nepij to.
Je to dost drahé. Sama nevím, kde...
to jsem.
-Co to máš s hlavou? Co? -Byl jsem napaden.
-Jo, byl napaden. Neptej se ho. -Jane!
Musíš pochopit, že to nesmíš sakra dělat...
-Nekřič na ni, není malá. -Jo, uklidni se, Tony.
-Tak jí řekni, ať se tak přestane chovat. -Ty se tak chováš.
A je to tu.
Zase se zastáváš rodiny. Pořád to samé dokola!
-Jo, máma se stavila. Je nemocná. -Není.
Myslí si, že je, a myslí si, že žárlíš.
Vráží ti klíny do hlavy. Tony tě odveze domů.
Vezmu si taxíka, díky.
-Teta Jane má auto. -Ne.
Ne, nemám. Nemám a...
Jen si dělá legraci, protože dostal... do palice.
Jacku, když budeš dál lhát,
naroste ti dlouhý nos jako...
tomuhle pitomci tady, Tonymu, tvému tátovi.
-Tak jdeme, nebo...? -Jo.
Protože nemám...na taxi, nebo mám?
Spíš s jinou paní?
Ne, Jane. Nespím.
Tak já padám.
No tak.
Ukaž se.
Díky za svezení.
Kdes dnes večer byla?
-Jen tak venku. -Kde?
Chybíš mi.
-Je mi to líto. -Co je ti líto?
Je mi líto, že jsem ho nemohla přivést.
Mám z tebe pocit, že ti nemohu věřit.
Můžeš. Je mi to moc líto.
Můžeš mi věřit.
Jo? Tak mi to dokaž.
Dokážu. Tentokrát ho přivedu, slibuju.
-A za koho jsi jako ty? -Sama sakra za sebe.
-Všechno nejlepší. Dobrá práce. -Kde je Lucy?
U čarodějnice.
-Cože? Proč? -To já nevím.
Ať si ji klidně nechá, mně je to jedno. Už jsi mluvila s Jane?
Ještě ne. Proč?
Zase mluví o těch věcech ve zdech. Smrdí to tu.
Pojď sem.
Pojď sem, Jacku. Rychle, rychle, rychle.
Pojď sem.
Jsi skutečný.
Poslouchej mě, protože ti musím říct něco důležitého.
Jsou tady lidi, kteří jsou Frankensteini,
neboli mrtví.
Nemají žádný...
puls.
Chápeš?
Nejsou jen tady.
Jsou všude.
Podívej se na mě.
Je těžké je rozeznat, protože vypadají jako my,
ale nejsou to my.
Jsou odporní.
Neboj se. Já tě zachráním.
Vím, co ti musím říct.
Opakuj po mně: "kanibalismus".
Podlahy se otevírají.
Kanibalismus tě stáhne dolů.
Ne. Ne.
Ne...
Já vím. Ale nesmíš zpanikařit.
Jacku.
Lednice.
Běž, běž.
Nehledej tak moc.
Pospěš. No tak. Honem.
Existuje cesta ven. Tudy.
Kam jdeme?
-Jen sem. To nic, Jacku. Ne. -Chci se vrátit dovnitř.
-Už je tady. -Chci jít dovnitř.
Jacku, ne. Přestaň, ty hajzle!
Johnny. Tady je.
Děkuju.
Kam jede?
Jane?
Co to děláš?
Jacku?
Ony to ví. Stromy to ví.
Stromy v lesích.
Víš...
chcíplo mi auto...
Tak jsem ho nastartovala.
Kam jdeš?
Už ses vrátil?
Mám ho. Mám ho.
Kam? Kam?
Kam?
Dobře.
Unavená.
Zdravím vás.
Jsem...
MISS JIŽNÍCH ÚDOLÍ
-Co to dělá? -Chystá se na soutěž krásy.
Vrať mi mé šaty.
Nesnažíš se, aby tě měli lidé rádi.
-Lidé mě mají rádi. -Kdo? Johnny?
Co se to děje?
To jsou moje šaty. Ušila jsem je.
-Nechce mi je vrátit. -Varovala jsem tě,
ale neposloucháš. Teď jsi všechno pokazila.
-Mami, dost si toho vytrpěla. -Ztichni.
Ne, ona skutečně...
To je ono, to je krásné.
...za dary, které zde přijímáme.
Jak je to... Jak je to dál?
-"Amen." -Amen.
Jo.
Jo, je to... Tak jezte.
Jane, jez.
Auta se nezastavují a já...
Nevím, jestli bude doma, ale...
Prostě to utnu, když mluví, a...
Cože?
V lesnictví to je v pořádku.
My... Jo. A já jsem zastavila ta auta...
Zkouším to, ale nejde to...
A jako... A... Jo.
Jo.
Všichni jste mravenci.
Mravenci.
Mravenec.
Je to zatracená mravenčí farma.
Jsem uvězněn v kleci morové bestie a ta bestie se jmenuje úzkost.
Jane?
Ne, já tě neznám.
Jsem Mike.
Ne. Ne.
Nepamatuješ si na mě?
Ten, který...
-si hrával se svým psem. -Ale kur...
Pořád se to říká? Co dál?
A tak, znáš to.
-Jsi zatraceně krásná. -Ztichni.
Jsi to nejkrásnější, co jsem dnes viděl.
-Ztichneš? -Co ráda piješ?
Ležák říznutej citronádou.
Jasně. Mohu tě pozvat
-na ležák s citronádou? -Ne.
Neposlouchej tady ty mravence.
Mikeu. Já tě neznám
a v tuto chvíli sexuálního partnera nepotřebuju, děkuju.
-Takže ne, nechoď... -Nebudou překážet
-rozvoji naší lásky. -Ne, my se nemilujeme.
Tak to neroztrubuj.
-Kdy se zase uvidíme? -Já tě neznám.
Neuvidíš, protože jdu k doktorovi.
-Půjdu s tebou. -Ne, zůstaň tady.
-Půjdu dovnitř, protože ho znám. -Ne, neznáš.
Ne, zůstaň. Zůstaň tady.
Pěkně tam.
Něco pro tebe mám.
Jsi mrtvý.
-Cože? -Reaguj.
-Jsi mrtvý. -Jasně.
Chtěla by ses se mnou vídat?
Mohu si to rozmyslet?
Jsem v pohodě, díky. Díky.
Ano. Chtěla bych se s tebou vídat.
Jo.
Musel jsem si to schovat z dětství.
VELMI TICHÁ
Bývala jsem modelka.
-Vůbec o tom nelžu. -Jo.
Já vím.
-Byla jsem krásná, že? -Jo.
-Klidně se zeptej Alice. -Zeptám.
Díky.
Jo, díky.
-Tak jak se daří? -Jo. Nic moc.
Chvíli to vypadalo dobře...
Asi tak měsíc.
Před pár lety, ale...
-Ale poslyš, jak se daří tobě? -Jo, jsem v pohodě.
Jo.
Co děláš?
-Nic. Jen bydlím u sebe doma. -Jo? To je hezké.
Přál bych si, aby mi jeden přidělili.
Teď zrovna nemám kde bydlet, další z mých předností.
Moc ti to sluší.
KLUB STREBOR
-Pamatuješ si na mou kapelu? -Ne.
No jo, byli jsme fakt skvělí, ale...
měl jsem v plánu vydat parádní album a umřít mladý,
zůstat neuvěřitelným, ale je to...
No nic, asi před rokem jsme se dali zase dohromady a...
za chvíli mám jeden kšeft, pokud bys chtěla jít.
No, dalo by se říct, že jsem...
Jsem teď rocková hvězda.
Inspirujeme se Nirvanou, například.
The Truth. Inspirujeme se The Truth.
Znáš to...
V kolik hodin to je?
Tahle je pro Jane.
MIKE A DETEKTIVOVÉ PRAVDY
Tak co? Co ty na to?
Výborné. Velmi dobré.
Nepijte vodu
Pokud ovšem nechcete svůj život
Co se ti líbilo nejvíc?
No... Zpěv.
Jsme detektivové pravdy
A hledáme pravdu, to děláme
A když nás nejméně očekáváte Dávejte si pozor
My si vás prověříme
Děje se něco?
Tak mě napadlo,
že možná nejsi nemocná.
Možná jsi pokus.
Možná jsme všichni pokus na něco jiného, o to tu jde.
Už nejsem nemocná. Jsem v pořádku.
Jo. Je to...
To svět je nemocný, že? Svět je...
Víš? A všechny nás ovládají.
Nebo dokonce nás ovládají, abychom si mysleli, že nás neovládají.
Královna mění podoby Chce působit slabá a křehká
Ale má sílu vzpěrače Má zobák jako racek
Všechno ovládají. Kontrolují, co jíme, na co se díváme.
Jsou to mysl otupující sračky.
Hra pro zábavu. My s Detektivy nemáme šanci.
Smrt, smrt Bez dechu
Pořád ta stejná reklama na to, jak je svět krásný,
zatímco v pozadí mají populaci napíchnutou na injekci.
A všechno, co nás učí, je jen nehorázná lež.
Nemůžu...
Promiň. Nemohu uvěřit, žes mě viděla hrát.
-Rád bych viděl tebe vystupovat. -Já nezpívám.
Jo, já vím, ale je to jako...
Protože jsi viděla mou nejhlubší a nejtemnější stránku,
což je pravda, protože jsem nejvíc odhalený, když pro někoho zpívám.
Vsadím se, že umíš zpívat. Určitě zpíváš jako pěnice.
Mohla bys být v kapele.
Neumím zpívat.
Zpočátku jsem se bála, byla jsem vyděšená
Myslela jsem Že bez tebe nepřežiju
Ale přežila jsem tak dlouho
V myšlenkách na tvou zradu
Ale teď ses vrátil
Odněkud z vesmíru
Na nikoho jsem nenarazila...
To bylo naprosto nádherné.
Neumím zpívat.
-Jane? -Jo.
Budu se teď chovat podle svých citů
a chci, abys mi řekla, jestli souhlasíš nebo ne.
Souhlasím.
Můj...
Jane, ach, Jane, jsi můj kokain
Jsi mé malé kuře
Malé kuře spoluvězeň
Jsi moje múza.
Krásné.
Myslím, že tě miluju.
Já tě definitivně miluju.
Posiluje to ledviny.
-Budeš se cítit líp. -Přemýšlel jsem...
Dobře. Chtěla bych něco oznámit, takže všichni zavřete sakra huby!
Umírám.
To je lež. Budu se vdávat.
Budeme se brát.
No jasně.
-Co to má jako být? -Jak se jmenuješ?
-Lesley. -Lesley? Hezké.
-Že ti to přeju. -To je dobře, protože Lesley je nadšený.
Máme duši v peří.
Nikdy jsem nebyla šťastnější.
Takže, Mikeu, máš práci?
Negativní. Ne.
Tak čím se živíš?
No, kdysi jsem dělal v továrně na chleba, dělal jsem chleba,
ale teď hraju na kšeftech, ale to je umění
a já nepovažuju umění za práci.
A vyděláváš?
Opět, v zásadě...
-Je fakt dobrej. -Ticho.
Něco ti řeknu, Lesley, ta stará rašple mě překvapila.
Měli by to vědět. Možná...?
Měli... Měli by to vědět.
Jane se stane druhou zpěvačkou v kapele.
Proč?
Protože je kurva dobrá.
Omlouvám se za to sprosté slovo.
Mike si myslí, že na to mám.
Jako Celine Dion.
Lepší.
Lepší. Mike si myslí, že jsem lepší než Celine Dion.
Tohle by mohlo fakt vyjít, hlavně s tím, co má,
a mohlo by to být něco nového.
Možná tu máme novou, já nevím, Dory Previn.
-Co myslíš tím "s tím co má"? -Talent.
Talent. S jejím talentem.
Já jdu do toho.
Jasně. Tak si připijeme.
Nikdy jsem nás tak šťastné neviděla.
Řekni jim to.
Na mě,
protože se budu vdávat.
A na štěstí.
-A na Mikeovo stěhování se ke mně. -Ano!
-Cože? -Jo.
To je dost rychle.
Jo, máme se rádi, takže...
To neznamená, že spolu musíte bydlet.
-Není na tom nic špatného. -Jen se ptám.
Protože nastěhovat se k někomu je velká záležitost, tak se jen ptám.
Chci si dělat, co chci.
Nech mě dělat si, co chci.
Chci, aby se ke mně Mike nastěhoval.
Chováš se ke mně jako k malé.
Už jsi skoro jako máma.
Ještě něco.
Jane...
vezmeš si mě?
Kde máš prsten?
Ano.
Blahopřeji.
Ne.
Promiň, Mikeu...
ale nepřipadá mi to jako dobrý nápad.
-Cože? -Prostě ne.
Proč mi to prostě nepřeješ?
-Přeju. -Ne, nepřeješ.
-Odcházíme. -Ne. Jane, promiň. Já...
Žárlíš, protože mám někoho, kdo si mě všímá.
Ten ti zahýbá a ty to ani nevidíš.
Řekni jí to. No tak, mluv, Tony.
-Řekni jí pravdu. Do toho. -Měla bys začít brát své léky.
A ty bys měl jít kurva do prdele.
Žádné z mých dětí mě nenavštěvuje.
Co to znamená?
Že...
Ví, že jsem nemocná?
Jo, jo.
Alice ti nevěří.
Mohla bych si s dcerou promluvit o samotě?
Ne. Ne.
Ne, mami, ty...
To je v pořádku. Můžeš klidně mluvit před Mikem. Nikam nepůjde.
On... Nebude...
nic roztrubovat. On...
-Nejsem krysa. -Není žádná krysa.
Jsem velmi loajální.
Toho pitomce si brát nebudeš.
Můžeš si mluvit, jak chceš, ale k tomu nedojde.
Proč? Proč?
Dej mi ruku.
-Ne, nedám... -Ztichni!
-Já nechci... -Dej mi ruku.
-Ne, nedávej... Ne... -Ne...
To nic. Já se ničeho nebojím.
Nevíš, co udělá.
Máš v sobě ďábla.
Nepřibližuj se k ní, ty zasranče.
Mami, přestaň.
Na této zemi jsme z nějakého důvodu.
Znáš svůj důvod?
Ne.
Musíš se probrat.
Proberu se, až budu chtít.
Vrátím ti to, až kapela dostane smlouvu.
A kdy to asi bude? Brzy?
Každým dnem.
Dobře. Děkuju.
Prosím.
Jane?
Jane.
-Co se děje? -Je pryč.
Kde je?
Lesley.
Je mrtvý. Je pryč.
Umřel v pokoji.
Skutečně?
Ne, to je v pořádku.
Byli jsme svoji, takže budu v pohodě.
Jane.
Nicolo?
Myslím, že jsem jako ty.
Slyším hlasy ve zdech a nechtějí zmizet.
Mohu bydlet u tebe, než dostanu Lesleyho peníze?
Jak dlouho to asi bude?
Nějakou dobu.
-Nicolo. -Jo.
Jak dlouho je "nějakou dobu"?
Probudíte se někdy a řeknete si: "Něco není v pořádku"?
Vypadáte starší.
MÁM DUŠI V PEŘÍ
Tak potřebujete Nekonečnou krásu.
Funguje to.
Cesta od nevýraznosti ke kráse.
Dej mi jednu.
-Ne. -No tak, mám to, co ty.
Jsou moje. To nesmíš.
Já si dám...
Už je nepotřebuju. Jsem...
v pohodě.
Jen...
Jsi nemocný?
Moje nemoc není lékařsky definovaná.
Vám dvěma to spolu moc sluší.
Děkuju.
Říkala ti Jane, že jsem byla královnou krásy?
-Tos byla ty? Jo? -Jo.
Jo, vyhrávala jsem.
Špičková. Skoro všechno jsem vyhrála.
Že, Jane?
Jo. Byla moc krásná.
-Jo. -Bezva.
Pořád je.
Trochu.
Mívali jsme spoustu fotek. Měli bychom si je někdy prohlédnout.
Měla jsem krásné modré šaty.
Říkali, že mám přirozený talent.
Jako takhle:
Jako bych tam zase byla.
Dělala jsem totéž,
ale nemohla jsem...
Věděli, že nemůžu...
Nebyla jsem moc dobrá.
Vyhrajeme? Ne, já bych nevyhrála.
Zkusilas to, ale nebylas...
Nebyla dobrá. Nebyla moc dobrá.
Ne!
Ne! Ne!
Ne, ne, ne!
Nechte mě! Nechte mě!
Nechte mě! Pomoc!
-Nedívejte se. -Oni mě kradou!
Kradou mě!
Alice! Oni mě kradou!
Alice! Pomoz mi!
To byla Beth Orton s "Blood..."
Jestli jste si nás právě naladili, vítejte.
Dnešní otázka je: Proč se nezabít?
Probereme si to.
Začnu tím, že si myslím, že když chcete, tak byste se měli zabít.
Pokud na to myslíte a máte na to sílu,
tak nám zavolejte a řekněte nám proč.
-Zdravím vás, volající. -Ano. Dobrý den.
Proč se právě zabíjíte?
Protože...
Vypni to!
Vypni to! Vypni to!
Vypni to!
Ahoj.
Děkuju.
-To si mám vzít? Ano, prosím.
Snězte je všechny.
-Teď? -Ano.
Dobře.
Děkuju.
Ahoj.
Jak tady vaří?
Normálně.
Růžově.
Seru růžový hrách.
Jo.
Půjdu s vámi?
Tady máš.
Co je to?
Je to krásné. Děkuju.
Otevři to. Honem.
Dobře.
Pomůžu ti.
-Udělám to sama. -Dobře.
Mám to.
Doktor říkal, že ti to vrátí vlasy do původního stavu.
-Jednou denně... -Jo?
HEDVÁBNÝ CHEMA ŠAMPÓN
...po dobu dvou týdnů.
Je krásný.
Půjdeme? Dělá se mi tu z toho zle.
Ahoj, Lucy.
Mami.
Já ty prášky už nechci.
Už je nesnesu.
Jsem z nich unavená.
Jane, pomáhají ti.
Nemyslím si.
Skutečně?
Určitě?
Půjdeme.
Kam...?
Kam jdete?
Nebude to dlouho trvat.
Dobře.
Co?
Ahoj.
Já nechci... Nemohu jít s vámi.
To jsem já.
Cos dneska dělala?
Chybíš mi.
Mám nápad.
Je mi to líto.
Pomoc!
-Kradou mě! -Zastavte ji!
Musím se jen dostat na druhou stranu!
Ne! Pusťte mě!
Ne, už sem nechoď.
Bylo mi po tobě smutno.
Chybím ti?
Jo.
Kde jsi?
Nepřišels.
Je mi to líto.
Chci se s tebou vidět.
Já vím, ale nepřišels.
Tys... nepřišel. Nepřišel.
Moc jsi mi chyběl.
Ty mně taky.
-Nikam neodejdu. -Dobře.
Chci se o tebe postarat.
Jsi láskou mého života, Jane. Jsi mé všechno.
Slibuju, že nebude dne,
kdy bych tě celým svým srdcem nemiloval.
Věříš mi?
Jo. Jo, věřím, věřím.
Prosím.
Jsi láskou mého života. Jsi mé všechno, Jane.
Miluju tě.
Nebude jediného dne, kdy bych tě celým svým srdcem nemiloval.
Chci, aby bylo všechno jako předtím.
Chci jen, abychom se vrátili tam...
kde jsme byli.
Jsi láskou mého života, Jane. Jsi moje... slibuju... miluju tě...
Jsi mé všechno, Jane. Slibuju, že nebude dne...
Nebude dne, kdy bych tě celým svým srdcem nemiloval...
Budu tě milovat celým svým srdcem.
-Jane. -Jane?
Jane. Jane? Jane?
-Jane. Jane? Jane! -Jane. Jane? Jane!
Máma chce s tebou mluvit.
Běž.
Běž, běž.
Pojď sem.
Ano?
Už je mrtvá?
Ještě ne.
Mrtvá?
Jane?
Mami.
Jane.
Kde jsi?
Jane, jen jsem zavřela oči.
Tak se na to podívejme.
Vítej zpátky.
Já tě mám ráda, mami.
Já tebe taky, Jane.
Já vím.
Chtěla jsem ti něco říct.
Dobře.
Všichni na této zemi máme nějaký důvod.
Chceš vědět, jaký je ten tvůj?
Ano, prosím.
Občas...
se mi zdá...
proč...
Však víš...
Lidi myslí, že kvůli tomu musím být osamělá, ale není to pravda.
Lidi se mnou mluví celý den. Celý den.
Mám víc přátel než ty, nemám?
-Jo. Jo, máš. -Jo.
Jo, mám.
Nechceš být normální.
Věř mi.
-Je to dřina. -Jo?
Občas chci.
Většinou se mi líbí být...
takhle silná.
Jak se jmenujete?
Jane.
Určitě?
Ano.
Jste šťastný?
Proč?
Nezdáte se mi zrovna šťastný.
Jsem v pohodě.
V pohodě...
nebo dobrej?
V pohodě.
Vy jste šťastná?
Nic takového jako štěstí neexistuje.
Jen chvíle, kdy nejsme deprimovaní.
Kde jste to četla?
Opakujte po mně.
Mám duši v peří.
Ne.
Řekněte to.
Vy to řekněte.
Udělejte mi krásné fotky.
Je důležité, aby si to lidi pamatovali, jo?
Dobře.
Jak vypadám?
Hezky.
Hezky, nebo...
moc hezky?
Moc hezky.
Děkuju.
Někteří lidé tvrdí, že jsem "paranoidní schizofrenička",
což znamená, že si myslím, že mě chcete zabít,
na rozdíl od schizofrenika, který by chtěl zabít vás.
Ale já vás nezabiju.
Dobře.
A co vy?
Já jsem normální.
Dobře.
To je nudné.
Subtitles by sub.Trader subscene.com
PRO PRAVOU CALAMITY JANE
Překlad titulků: Roman Placzek