Det här fallet slet isär staden.
Krossade polismyndigheten, krossade samhället
och krossade nästan min tro på mänskligheten.
John Cameron - Pensionerad mordutredare Great Falls, Montana
Alla undrade vem som var där ute och tog våra barn.
Man slutade lita på folk.
- Rachel, dödade du din son? - Jag dödade inte Zach.
Jag hade aldrig haft
mardrömmar som de jag hade under det här fallet.
Det här är kod.
Knäcker vi den, så har vi hans djupaste, mörkaste hemligheter här.
Jag tänkte på utredningen dygnet runt.
Det hade...
Kom här. Jag har saknat er.
Och hela mitt liv bara...
Jag flyttade till Great Falls för jag hade precis gått
polisskolan i Minnesota, och blev förälskad i stället.
Och jag föll rakt in i ett av fallen som ändrade hela mitt liv.
- Kan jag hjälpa dig? - Är John Cameron här?
- Inspektör Cameron? Ja, han är här. - Får jag prata med honom?
- Vad handlar det om? - Jag vill bara prata med John, tack.
Ja, slå dig ner.
Vad är problemet?
- Det är Zach. - Är han okej?
Jag vet inte.
Han mådde bra när han gick till skolan i morse.
Sen fick jag ett samtal. De sa att han inte dök upp.
- Dök han inte upp i skolan i morse? - Det var vad de sa.
Jag gick till skolan, pratade med rektorn
och jag trodde han skulle komma hem efter.
Jag var arg på honom. Jag trodde han skolkade.
Jag skulle ge honom utegångsförbud och sen...
Han kom aldrig hem.
Palmer var en ihärdig utredare och han var chef för
enheten för barnmisshandel och sexuella övergrepp.
Så han arbetade med barn hela tiden.
- Hur gammal är Zach? - Han är 10.
Vi är grannar. Samma ålder som min äldsta. Verkar vara en bra grabb.
Han är en snäll pojke.
Är de vänner?
De känner varandra, men de går på olika skolor.
Har du ringt Zachs vänner?
Ja, jag ringde alla och ingen har sett honom.
Men han måste vara någonstans, eller hur?
Var allt okej när han gick till skolan i morse?
Ja.
Okej, har du ett foto på honom?
Ja.
Jag bär alltid med mig bilder på Zach.
Kan du berätta vad han hade på sig när han gick till skolan i morse?
Det han alltid har på sig. Jeans, gymnastikskor, blå jacka.
Helt blå? Inget lagnamn eller nåt sånt på?
Bara blå, med grönt innertyg.
Okej. Vi kollar upp det.
Oroa dig inte, Rachel. Vi ska göra allt vi kan.
Vi hittar honom, jag lovar.
Tack.
Han var en fin grabb, det var han verkligen.
Med ett leende som de flesta inte har.
Och jag såg honom aldrig arg.
Han var bara en omtyckt grannpojke. Och alla kände honom.
Vi letar efter en 10-årig pojke,
Zachary Ramsay, har antagligen skolkat och gått på upptäcktsfärd.
Det är kallt och mörkt. Kolla gränderna, kolla parkerna.
Han kan ha vandrat in i skogen. Grabben är nog rädd. Vi hittar honom.
På kvällen då Zach försvann
var det första vi gjorde att skicka ut hela patrullen.
Genom gränderna och de tomma husen i kvarteret.
Vi kollade flodbankerna, isen på dammarna i Gibson Park.
Vi frågade alla hans klasskamrater:
"Har du sett honom? Var brukade han vara?"
Och ingen hade sett honom den dagen.
Åtta killar, 2,4 meter isär. Starta här och gå!
Nio gånger av tio brukar barnen vara hemma nu.
Ja, jag ska få lite sömn.
Okej, jag stannar och pratar med dem.
Jag känner dem, Sam. De är mina grannar.
Okej.
Och vi publicerade det på nyheterna och i tidningarna.
Vi delade ut flygblad. Vi gick till radion.
Det fanns överallt.
SAKNAD ZACH RAMSAY
I Great Falls, när vi hade barn som saknades,
då hittade vi oftast dem inom en dag, kanske två.
Efter att Zach varit borta i 24 timmar
misstänkte jag att det var nåt mycket mer ondskefullt.
Man försvinner inte bara från gatan utan spår, om man inte blivit bortförd.
Jag fick precis ett samtal.
Nån erkände att de kidnappat Zach Ramsay.
En lastbilschaufför. De håller honom på platsen.
Vi får ett samtal från trafikpolisen och de har stoppat en lastbilschaufför.
De får veta att killen är helt besatt av Zach Ramsay.
Han säger sexuella saker som hänger ihop med Zach.
Han verkar veta mycket om honom.
Och han är en lastbilschaufför som kör genom Great Falls,
vilket gör att han kan åka genom stan och kidnappa ett barn.
Prata.
Zach var en vacker pojke.
Jag kommer aldrig glömma honom.
Var träffade du honom?
Det är min ensak.
Så du påstår att du kidnappade Zach och nu vill du inte prata?
Jag ska inte göra det enkelt för dig, inspektören.
Precis som jag inte gjorde det enkelt för Zach.
Men när hans lastbil blev genomsökt
så hittade vi inga bevis som kopplade honom till kidnappningen.
Sanningen är att lastbilschauffören var i Spokane, Washington.
80 mil från Great Falls den dagen då Zach försvann.
Ibland under uutredningar dyker varenda galning i världen upp.
Det är precis vad som hände här,
den killen kunde inte ens ha befunnit sig i Great Falls
när det inträffade.
- Det är hemskt med den saknade pojken. - Ja, minst sagt.
Jag hoppas bara att han inte blev tagen av de där monstren.
- Något nytt? - Vi letar fortfarande.
Om du hör nåt, några rykten, hör av dig till oss.
Ja, jag sätter upp den. Man vet aldrig vad som kan hända.
När Zach försvann hade jag tre barn.
En var i Zachs ålder och två var lite yngre.
Tanken på att det i samma kvarter som jag bodde i
kunde en liten 10-årig pojke försvinna, det var läskigt.
Det fick en att undra om man ville släppa ut sina barn.
Hej, hörni.
Kom hit. Jag har saknat er. Hej, raring. Hej, kompis.
Vi går och väntar i bilen på mamma, okej?
Kom. Kom.
Milady.
Okej, är alla med?
Vi ses senare, okej?
Hej.
- Hej. - Du vet att jag jobbar natt.
Och dag. Jag har inte sett dig på tre dagar.
Ja, jag vet. Jag är ledsen. Hörni, jag är ledsen.
- Kommer du hem till middag? - Jag...
Jag är orolig för dig.
Jag klarar mig.
Iväg med dig.
Kör försiktigt.
Jag kunde inte släppa det.
Jag är en besatt utredare. Det är bara sån jag är.
När lastbilschauffören inte ledde nånstans
stod utredningen faktiskt stilla under lång tid.
Men sen kom en av grannarna till polisstationen.
Och du är säker på att det var natten innan Zach försvann?
Ja, det kom en massa ropande och skrikande från Rachels hus.
Det lät som ett stort bråk.
- Mellan Zach och Rachel? - Kanske.
Jag tänkte inte mycket på det då, men sen hörde jag att han var försvunnen.
Så jag tänkte att jag borde komma in och berätta för er.
Kanske vi skulle ta en närmare titt på modern.
Ja.
Tack.
Vi vet att du hade ett stort bråk med Zach.
- Varför berättade du inte om det? - Det var inget stort bråk.
Ropande och skrikande, bankande på väggarna.
Det verkar stort tycker jag.
Säg mig igen, när såg du Zach senast?
Jag sa ju det, när han gick till skolan.
Rachel, ingen annan såg Zach den morgonen.
Ingen har sett honom sen han lämnade huset.
Han var här hela natten. Han gick till skolan. Jag säger ju det...
Rachel, har du nåt emot om vi tittar oss omkring?
Varsågoda.
Vi bestämde oss för att ta hundarna genom huset
för att se om de skulle markera nåt.
Våra hundar var likhundar
och de markerar lukter från döda människor.
När hunden gick ner för trappan
så markerade den nåt nedanför trappan,
vilket innebär att en död kropp kan ha legat där.
Vad har hänt med mattan?
Jag spillde nåt. Vi ersätter den.
Har du nåt?
Cameron.
Tycker du det ser ut som blod?
Palmers teori var att det hade varit ett slagsmål i huset.
Kanske Rachel slog Zach, kanske han föll ner för trapporna.
Kanske han dog av en olyckshändelse.
Vi det tillfället var Palmer fokuserad på Rachel som misstänkt.
Var du med Zach kvällen innan han försvann?
Ja.
Bråkade du med honom?
Ja.
- Skadade du honom? - Nej.
Gick Zach till skolan på morgonen då han försvann?
Ja.
- Såg du någon ta honom? - Nej.
Såg du Zach prata med någon när han lämnade huset?
Nej.
Rachel.
Dödade du din son?
Självklart inte.
- Var det en olycka? - Var vad en olycka?
Du menade inte det. Du ville bara bestraffa honom.
Jag dödade inte Zach.
Min Zach lever fortfarande.
Det är jag säker på.
Var är han, Rachel?
Jag vet inte. Varför letar ni inte efter honom?
Var ska vi leta? Berätta för oss, Rachel.
- Dödade du din son? - Nej!
- Rachel, dödade du din son? - Nej!
Om och om igen, blev hon behandlad så.
"Du dödade ditt barn. Du skadade ditt barn. Säg vad som hände.
"Var är han? Vi avslutar det nu."
- Rachel, dödade du Zach? - Nej, jag har fått nog.
Vill ni åtala mig? Åtala mig.
- Annars går jag härifrån. - Rachel.
Rachel.
Du, Rachel.
Hämta hem honom.
Tror du att hon inte hade nåt att göra med det?
Du hade henne där inne i sex timmar.
Alla bevis pekar rakt mot henne. Du ser det bara inte.
Du ser inte helhetsbilden.
Kom igen, Sam.
- Vad visade lögndetektorn? - Den visade att hon ljög.
Varje gång jag frågade om hon dödat sin son, utslag.
Det var under tvång. Vi kopplar dig till den.
John, öppna ögonen och se på det för vad det är.
- Vi vill båda ha samma sak här. - Gör vi?
När Rachel lämnade kontoret den dagen
med den ilskan hon hade så kände jag mig faktiskt lättad.
För sättet hon reagerade på visade mig att hon inte dödat sitt barn.
Rachel, vänta.
Jag har sagt allt jag kommer säga.
Jag tror dig, okej?
Jag bryr mig inte om du tror mig eller inte. Bara hitta min son.
Det ska jag.
Vem bor i området
som är fälld för sexbrott eller misstänkt?
Och vad gjorde de den dagen?
Vi fick reda på väldigt tidigt
att Zach brukade bo bredvid en sexförbrytare, Doc.
Jag visste inte att det fanns så många sexförbrytare i Great Falls.
Ja, allt från killar som blottat sig i parker
'Doc' Baumans bostad Great Falls, Minnesota
till serievåldtäktsmän. Vi måste undersöka alla.
Han här är nästan 70 år gammal.
Ja. Doc. Jag känner till honom. Han är... Han är unik.
Zach hade varit tvungen att gå förbi här varje dag på vägen till skolan.
Doc Bauman hade ett förflutet som pedofil.
- Hej, Doc. Släpp in oss. - Jag skulle precis lägga mig.
Jaså? Med vem?
- Är det nån här, Doc? - Bara jag.
Vem letar ni efter?
Kanske jag har sett honom.
Hur visste du att det var en han?
De kallade honom Doc Bauman för han utgav sig för att vara doktor.
Och det är ett knep för att få in barn.
Man är professionell. Man är doktor.
Ser ni? Jag är helt ensam.
Håll det så, Doc.
Vi kunde utesluta Doc Bauman ganska tidigt i utredningen.
Han hade alibi.
- Det där är en läskig gubbe. - Har förgripit sig på pojkar sen 40-talet.
Polisen har kollat upp alla sexförbrytare och våldsförbrytare
och alla hade alibi.
Okej.
Och kuvertet var i stort sett samma.
Vad är det här?
Det är labbrapporten om mattan i Zachs hus.
Blod: NEGATIVT - Avföring: NEGATIVT Urin: NEGATIVT
- Det är inte blod. - Nej, det är det inte.
Det finns inget i huset. Inga bevis på slagsmål. Ingenting.
Jag vet att det är nåt som Rachel inte berättar.
Det gör du med.
Tunnelseendet aktiverades.
Och det händer många gånger i den här typen av fall.
Ibland passar samma fakta som en polis har
inte ihop med vad en annan polis tror.
Så det jag alltid gör är att ta ett steg tillbaka till början
och gå igenom det grundläggande.
Ta reda på vad Zach gjorde den morgonen.
Ha en bra dag.
Rachel sa att han lämnade huset.
Och att han gick ner för gränden.
Så jag gick genom gränden för att se exakt det han hade sett.
Hej.
Hur är läget?
- Brukar ni gå igenom här? - Ja, det går fortare att gå till skolan.
Ni minns inte en pojke vid namn Zachary Ramsay?
- Pojken som försvann? - Ja.
- Såg ni honom den dagen? - Ja, jag såg honom helt säkert.
Gjorde du? Och du är säker på att det var samma dag?
Jag minns... Det var samma dag. Vi såg honom på vägen till skolan.
Råkade ni se honom med nån annan?
- Pratade han med nån? - Det fanns en polis.
- En polis? - Ja, han pratade med Zach.
Var var det? Var det... Var det precis här?
- Nej, nära genvägen. - Genvägen?
Okej. Jättebra.
Tack så jättemycket. Var försiktiga, okej?
Okej, ha en bra dag.
Genvägen.
Jag hade ingen aning.
Och det fanns en genväg till skolan som han kan ha tagit.
Vi kanske äntligen har ett bevisföremål
som kan leda oss till det som hände Zach.
Kan ni börja knacka på lite dörrar?
Skaffa fram lite vittnen.
Jag tror inte Rachel hade nåt att göra med Zachs försvinnande.
Hon trodde att Zach skulle komma genom ytterdörren en dag
och vara vid liv.
John?
Är det här Zachs?
Betyder det att han fortfarande lever?
Har ni kommit närmare att hitta honom?
Kan Zach vara vid liv?
Vi letar fortfarande, Rachel.
Tack.
- Okej. - Okej.
Tack.
De två flickorna hade nämnt att de sett den där polisen i gränden,
som följde efter Zach.
Det får en att undra
om vi hade någon pedofil på vår station.
Om det fanns en möjlighet att nån på insidan var inblandad.
Palmer, vänta. Vi måste talas vid.
Du måste ta fallet med Zach Ramsay längre än Rachel.
Nej, det gör jag inte.
Vi hittade hans jacka ovanpå containern.
- Väldigt nära där han försvann. - Vad menar du, ni hittade den?
Jag följde hans morgonväg till skolan.
Det visar sig att det finns en genväg som vi inte såg innan.
Jag hittade den i containerna där på samma väg han tar varje dag.
- Hur kunde ni missa den? - Kanske vi inte missade den.
Kanske hon lämnade den där efter vi hade letat.
- Du hjälper inte till. - Okej, Palmer.
Vad sägs om två vittnen?
Jag pratade med två flickor som såg Zach Ramsay på vägen till skolan
den dagen han försvann.
Kanske de är förvirrade.
De var inte förvirrade. De sa att han pratade med en polis.
Det förändrar inte att Rachel är vår huvudmisstänkte...
Det räcker med Rachel, Sam.
Jag har upprättat en tidslinje.
Ungen var på väg till skolan. Jag gav dig två vittnen. Jackan.
Det finns inget blod i hemmet. Vad mer vill du ha?
Jag var rasande.
Har vi nån på stationen som gjort detta?
Det finns några misstänkta.
Hej.
- Jag trodde du sov. - Det gjorde jag. Jag kunde inte somna.
Jag kan inte få Rachel och Zach ur tankarna.
Det var då
min kontrollerande sida kom fram.
Jag blev helt besatt av
att gå igenom alla möjligheter som kunde hänt med den ungen.
Mike, vem jobbade i sydost den 6 februari?
- Veckodag? - Ja, tisdag.
Sullivan. Jag behöver inte ens kolla upp det.
Kan du kolla upp det ändå?
Förlåt. Sullivan jobbade inte den morgonen.
En lastbil hade fastnat på motorvägen.
Alla patruller jobbade med det nästan fram till lunch.
Ingen patrullerade den dagen.
Ingen av oss var i det området då, så vi hade ingen aning om
vem den här personen var, klädd i blått,
och låtsades vara polis i gränden där Zach försvann.
Vilket perfekt knep. Alla barn litar på poliser.
Det är inte ovanligt för pedofiler att använda sig av en uniform.
Om det inte var Sullivan, vem var det då?
Det finns bara väl ett sätt att veta.
Bevakning?
Ja, om du inte har en bättre idé.
Jag visste att nåt var på gång.
Och att vi hade ett rovdjur bland oss.
Rovdjur är vanedjur och håller sig till samma mönster.
Därför var vårt jobb att bevaka Zachs skola och se
om det gick runt nån i området som liknade en polisman.
Bevakningar är antagligen de mest utdragna, tråkigaste sakerna i världen
eftersom man tittar efter ett litet ögonblick där nåt händer
när man råkar vara där under de åtta timmarna per dag.
Jag visste: "Han är det." Så var det faktiskt.
Hej. Haft en bra dag?
Hej.
Det är hemskt med den saknade pojken.
- Vad fan gör du här? - Ingenting.
Varför är du utklädd till polis?
Jag vet inte. Jag kände för det.
Upp med händerna. Upp med händerna nu!
Lägg händerna på huvudet.
När han blev tagen runt den skolan
så visste jag att han kunde ha dödat Zach Ramsay.
Jag visiterar dig nu.
Har du nåt i fickorna som kan skada mig?
Ja, sir.
Jag har en elpistol i höger ficka. Och pepparsprej i vänster.
Vad heter du?
Nathanael Bar-Jonah.
Nathanael, varför befinner du dig framför en skola?
- Jag gillar att vara här. - Det gör du säkert.
Vad fan är det här?
Det är en leksak. Jag lovar.
Varför har du en leksakspistol i fickan?
Jag gillar att klä ut mig till en riktig polis.
Att utge sig för att vara polis är ett allvarligt brott.
Vi ska ta en tur till stationen.
- Ta hand om honom. - Japp.
- Jag vill ringa min advokat. - Du måste skämta!
- Nej, sir. Det är min rättighet. - Okej, ge honom en telefon.
Kom igen.
Vi hade Bar-Jonah häktad för att ha utgett sig att vara polis.
Men advokaten gjorde så vi inte kunde prata.
Det här är löjligt.
Han klär sig så precis utanför Zachs skola.
Han måste vara misstänkt. Kan jag inte prata med honom?
Har du något? Brottsregister, körkort, något?
- Du kommer inte tro detta. - Vad?
Han blev anhållen för ett par år sen för övergrepp på en 8-åring.
Kom igen, du måste skämta. Hur kunde vi missa honom?
Killen är ett monster.
- Vart ska du? - Kolla vem som arbetade på fallet.
Du var så besatt av Rachel
att du lät det här monstret falla genom fingrarna.
Lugna dig, Cameron.
Han var på listan. Vi kollade honom, han var ren.
Kollade honom?
Du lämnade ett meddelande att han skulle ringa tillbaka.
Hur gör det honom ren?
- Du går för långt, Cameron. - Du är galen, Palmer.
Läs akten. Han ringde aldrig tillbaka. Ingen följde upp det.
Jag skaffar en husrannsakning på Bar-Jonahs bostad.
Nathanael Bar-Jonahs bostad
Det var rena spökhuset. Oredan, stanken...
Jag glömmer det aldrig.
Det var som en fängelsehåla.
För det var inte bara en källare, som var mörk och smutsig och stinkande,
vi gick in på en plats där nåt hemskt hade hänt.
Och den här mannen är sjuk.
Stopp. Ta ut Frost härifrån.
Det där är min son.
Chip, ta ut honom härifrån.
- Jag ska döda den jäveln. - Ta ut honom härifrån.
Jag ska döda honom.
När Frost insåg att Bar-Jonah hade samlat bilder på hans eget barn
så blev han fullständigt känslomässigt involverad i fallet.
Vid det tillfället blev det väldigt personligt för honom.
Det var en vuxen man som hade bilder på barn vi kände.
Det var nästan som en samling av basebollkort.
Jag letade igenom alla foton efter mina barn.
Och han hade inga av dem. Tack och lov.
Vänd upp och ner på stället.
Några tecken på Zach, eller tecken på något barn, ge mig det.
Och det viktigaste för Nathan Bar-Jonah var hans säng.
Bakom sängen, som huvudgavel, fanns ett stycke plywood.
Man kunde se att nån hade kört en kniv
i formen av en 10-årig pojke på plattan.
Vid varenda sena, varenda punkt som man skulle skärt upp honom på.
Ta det här till labbet.
Hitta varenda kniv här.
Ta allt det här. Alltihop.
Jag tror att alla som kom till brottsplatsen och såg alla bilderna
tänkte på sina egna barn.
Jag trodde aldrig att nån kunde göra det han gjort.
Det var överväldigande.
Så överväldigande att vi insåg att vi behövde en flyttlastbil
och att vi bara skulle ta allt där inne,
ta det till stationen och klura ut: "Vad har vi här?"
Det fyllde upp ett helt rum på polisstationen.
Det tog oss veckor att gå igenom Bar-Jonahs
dagböcker och fotografier.
Vi hittade listor och märkligt skrivna texter.
Och jag glömmer aldrig att jag stirrade på dem och: "Vad tusan är det här?"
Vad är... Vad säger allt det här?
Det kommer ta evigheter att gå igenom allt det här.
Killen är en galning. Hälften av det här är nonsens.
Nej, Bar-Jonah är för smart för att det ska vara nonsens.
Och det vi upptäckte var att Nathan skrev i kod.
Det här är inte nonsens. Det här är kod.
Knäcker vi den så har vi hans djupaste, mörkaste hemligheter här.
Tänk dig en utredare i ett rum som går igenom lådvis med papper.
Hittar dessa koder, och tänker:
"Vad betyder det här?"
Jag slutade jobba kl. 17.00
och arbetade med Zach Ramsay till kl. 22.00 på kvällen.
Jag vaknade kl. 01.00 på morgonen
och arbetade med Zach Ramsay till kl. 04.00 på morgonen.
Ja, det var dygnet runt.
Men oavsett hur mycket vi än letade så hade vi inte hittat nåt på Zach.
Jag tror jag har det.
Hoppa över en bokstav. Titta.
N-A-T
H-A
N-A-E-L.
"Nathanael." Hela namnet finns nog där.
Nathanael Benjamin Levi Bar-Jonah.
Titta här. D-A-V-I-D.
P-A-U-L.
Allt är namn.
Pojkars namn.
Vem vet hur många han har ofredat i Great Falls?
Det vore långt över 100, helt säkert.
Vi måste gå igenom allihop.
Varenda en.
Zach finns där i nånstans.
När vi hade knäckt koden
insåg vi att den hade en avsiktlig betydelse.
Nathans identifikation, hans namn,
hur han lockade till sig barn och sen vad han gjorde med dem.
Han kunde skriva ner det, återuppleva det dagligen
och veta att polisen aldrig skulle komma på det.
Men det gjorde vi.
Jag hittade honom.
Zachary Ramsay.
Fortsätt läsa.
Och i slutet av listan fanns namnet Zach Ramsay
och direkt efter stod det: "Dog".
DOG
Det var så vi visste att Nathan dödade Zach.
Jag glömmer aldrig den dagen.
Vi såg på varandra och sa: "Herregud."
Vi knäckte din kod.
Vi har dina knivar, plattan bakom din säng.
Det är över. Vi har dig.
Var är Zachs kropp?
Vad gjorde du med Zachs kropp?
Alla tror att du är galen.
Men inte jag.
Jag vet exakt vad jag gör.
Jag satte mig med honom och bara frågade:
"Kan du berätta vad som hände med Zach?"
Och han sa att han skulle det.
Men självklart gjorde han inte det, för det var bara hans tankesätt:
"Haha, du kommer aldrig få veta."
Han visste att vi aldrig skulle hitta Zach.
Vi skulle gå till domstol
med ett åtal utan kropp, nåt av det svåraste man kan göra.
För om man inte har en kropp, då har man inget mord.
Jag kontaktade Rachel direkt.
Rachel, vi vet vem som kidnappade din son.
Hans namn är Nathanael Bar-Jonah.
Han går faktiskt i din kyrka.
Vi behövde hennes stöd för att bevisa att Nathan gjorde det.
Är Zach okej?
Jag vill träffa honom.
Vi... Vi har inte hittat Zach.
Så hur vet ni att den här Bar-Jonah gjorde det?
- Har han erkänt? - Nej.
Nej, men vi har en massa bevis som visar att han gjorde det.
Så... Så, var är Zach då?
Vi...
Vi tror inte att vi kommer hitta Zachs kropp, Rachel.
Ni måste leta.
Nej.
Nu måste du bara vittna så att vi kan fälla den här killen.
Nej, han är inte död.
Min älskling är inte död.
Rachel, lyssna på mig.
Om du inte vittnar om att Zach är död, då har vi inget fall.
Stick härifrån.
Hitta min son.
Stick härifrån!
Det förstörde fallet.
Det fanns ingenstans att gå och inget mer att göra.
Så vi var tvungna att avskriva fallet, dagen innan rättegången.
Det var ett tungt slag.
Och jag kunde inte greppa
att allt det arbetet var förgäves.
Det hade varit skönt att sätta dit honom för Zach
och hitta Zachs kropp.
Men till slut var huvudsaken:
"Vi måste se till att det här monstret aldrig kommer ut igen."
Så vi tillbringade månader med att arbeta på Bar-Jonahs koder.
Och till slut avslöjade de vad han hade gjort mot Zach Ramsay.
Han slaktade honom
och slängde bort resterna.
Och beviset fanns där i koderna.
Det ledde oss till fler offer. Två små pojkar som bodde ovanför honom.
Fast vi inte kunde sätta dit honom för Zach
så kunde vi sätta dit honom för de andra övergreppen.
Och gav honom fängelse i 130 år. Så han fick livstid kan man säga.
Hallå?
Hörni.
Hallå?
Käre John Jag är ledsen,
Det sänkte mig rejält
och förstörde mitt äktenskap till slut.
Det orsakade hemsk smärta.
Jag gick ner mig. Alkohol, droger, allt.
Jag försökte döva smärtan.
Det enda goda som kom av det var
att Nathan dog i fängelset som en förtvivlad man.
Så han förlorade till slut. Och han skadade ingen mer.
Jag vet exakt vad jag gör.
Om jag tittar tillbaka, ifall mitt barn hade försvunnit
och polisen aldrig kunde hitta några fysiska bevis
på att han var död,
då hade jag velat behålla tron på
att han nån dag skulle komma genom dörren.
För det är fruktansvärt att acceptera det som faktiskt hände.
Rachel Howard håller fast vid tron att Zachary lever.
Hon fortsätter leta efter honom.
John Cameron bor ensam i Great Falls. Han gifte aldrig om sig.
Han ägnar sitt liv åt att lösa ouppklarade fall och tillbringa tid med sina barn.
NATHANAEL BAR-JONAHS LÄGENHET
Översättning: Patrick Ljung Jönsson