Knihovna se zavírá.
Aha.
Děkuju.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Nance?
Je hrozně brzy.
Proč jsi vzhůru?
Vařím si kafe.
Jak dlouho jsi vzhůru?
Nemůžu to pustit z hlavy.
První dům a hned mrtvola.
Jsi v pořádku?
Nemůžu se tam vtátit.
Dej tomu čas.
Zjistíme, o co šlo.
Proč chce policie mé boty?
Jsem podezřelá?
To je obvyklý postup.
Nemáš se čeho obávat.
Na ceduli „NA PRODEJ“ je naše číslo.
Musíme ji odstranit.
Nancy, na ceduli mohou být stopy.
Nesmíme na ni sahat.
Nemůžeš aspoň dát pryč mé jméno a číslo?
Prosím?
Zavolám někam.
Děkuju.
Haló?
Holdene, tady Bill.
Promiň, že volám tak brzo.
Ahoj, Bille, co se děje?
Nemůžu do Atlanty.
Můžeme to posunout?
Proč?
Buď jsem něco chytil od kluka, nebo jsem něco špatnýho snědl.
Celou noc jsem nespal.
Zítra budu zase v pohodě.
Nech to být, já pojedu.
- Sám? - Jo.
- No, já nevím. - Vím, co dělám.
Vyšetřím Pierce. Přijeď zítra.
Fajn, tak zítra ráno.
Večer zavolám, jak to šlo.
Poslyš, málem jsem zapomněl.
Na letišti bude Jim Barney.
Zajímá ho, co děláme,
tak jsem ho chtěl vzít na kafe.
Jim Barney. To zní povědomě.
Potkal jsi ho v kanceláři.
Ucházel se o Greggův post.
Jo, ten černoch, co se ti líbil.
Zavolám mu, že letíš sám.
- Fajn, díky. - Ahoj.
Odložil jsem to.
Opravdu?
Vezmu tvý boty, stavím se tam
a zjistím, co a jak s tou cedulí.
Holden to zvládne.
- Poletím zítra. - Děkuju ti.
- Mami? - Ahoj, kamaráde.
Promiň.
Briane!
Co se stalo?
Počkej na mě v koupelně, umyju tě.
Promiň.
To nevadí, zlato. Běž.
Musím převléct postel.
Dámy a pánové, hovoří kapitán.
Očekáváme turbulence.
Prosím zůstaňte na svých místech
se zapnutými pásy po celou dobu letu.
Z důvodu stavby na letišti v Atlantě
čekáme na určení brány pro přílet,
ale jakmile budeme mít více informací, dáme vám vědět.
Agente Forde, Jim Barney. Rád vás vidím.
- Pomůžu vám. - Ne, děkuji.
Nemáte zavazadla?
To je něco. Jezdili jsme po ploše 20 minut.
Bude to největší letiště na světě.
Větší znamená lepší, že?
Jaký je ten nový?
Gunn?
Ne, ten druhý. Smith.
Gregg.
Jakžtakž.
Není úplně špatný.
Odpovídá to protekci, kterou měl.
To je škoda.
Bill chtěl vzít vás.
Chtěli jsme si dát snídani.
Chystal se mi říct o novinkách u vás.
Jestli si dáte kafe, třeba byste mi to mohl říct vy.
Jak rychle si prostudujete složku Williama Pierce?
Tu znám.
I Hanceovu.
Promiňte, pane, došlo zde ke zločinu.
Zvláštní agent Tench, FBI.
- Je tu detektiv Spencer? - Zavolám ho, pane.
Agent Tench.
Bille.
Přinesl jsem vám boty.
Děkuji vám.
Nemohl bych dát pryč
jméno a číslo mé ženy?
Nese to dost těžce.
Proč ne. Dám to odstranit
a odnést dovnitř.
Hotovo.
Jste tu celou noc.
Jo.
Nemáte chvilku?
Jasně.
Otevřeli jsme skříňku kódem od vaší ženy,
ale nebyly v ní klíče.
Přední vchod byl zamčený zevnitř a okna byla zajištěna.
Mám pocit, že klíč je jen od předních dveří.
Bylo otevřeno zezadu.
V obýváku bylo bahno z venku.
Nikdy jsem...
Promiňte.
Můžeme?
Samozřejmě.
Rodina nahlásila pohřešovaného.
Jeden z našich policistů si všiml otevřených dveří.
Tak jsme našli tělo.
Pozor na oblečení, všude je prášek pro otisky prstů.
Neměl žádná zranění na rukou ani nohou.
Měl jen rány na krku a na temeni hlavy.
Možná ho ze schodů táhli.
Je tu hodně stop.
Dospělých i dětských.
Tady našli oběť.
Tady dole.
Miminko?
Batole.
Dvacet dva měsíců.
Kurva.
Ztratil se z domova?
Z parku.
Padesát metrů odtud.
Byl připoután ke dvěma prknům z podlahy.
Přesně nastavenými.
Jako kříž.
Ukřižovali ho.
Bylo u něj něco? Svíčky?
Květiny?
Nic.
Tvář měl přikrytou hadrem.
Hromada podobných byla ve skříni.
Může to být nějaký kult?
To se mi nezdá. Ti jednají promyšleněji.
Dickinsonovi jsou zdevastovaní.
To si myslím.
To ne, jen to ne.
Bille, to ne!
- Já je znám! - Fakt?
Ano, z kostela. Ty taky.
Ten jejich kluk...
je andílek.
Jak zemřel?
To nevím.
Byl v tom domě?
Bože můj!
Na novém koberci?
Ne, ne.
Rozbili okno?
Ne, ve skříňce nebyl klíč.
Už mi nic neříkej.
Měli bychom tam zajít.
Projevit soustrast.
Aby... Něco jim přinést.
Dnes ne, Nance.
Potřebují pár dní, aby...
Musím zavolat majiteli domu.
Ano, to bys měla.
Co mu řeknu?
Pravdu.
Byla tam krev?
Ne.
Jak to víš?
Víš víc, než mi říkáš.
Chudáci rodiče.
Musím si dát skleničku...
než tam zavolám.
Děláme pohovory s lidmi usvědčenými z násilných zločinů.
Co nám řeknete, nebude proti vám použito
v případě žádosti o propuštění.
Zajímá nás vaše rodinná historie,
chování a myšlenkové pohody během zločinů.
Chceme vytvořit statistickou analýzu,
která neuvede vaše jméno. Je to v pořádku?
To nevím.
- Co nevíte? - Nevím, co jste řekl.
Musíte mi to říct sakra pomalejc.
Promiňte.
V poho.
V pohodě.
Nemám nic, ale čas jo.
- Takže, pane Pierci... - Říkejte mi Junior.
Fajn, Juniore.
Mluvíme s lidmi, jako jste vy.
Jako jsem já?
Našli jste hodně takových jako já?
Měl jsem na mysli lidi, kteří byli odsouzeni za brutální zločiny.
Přesněji řečeno vícenásobné vrahy.
O čem budeme mluvit, cokoli nám řeknete,
nemůžeme proti vám použít v případě žádosti o propuštění.
Skvělý.
Já mám sedět 880 let.
O propuštění nežádám.
Já vocaď nevylezu.
To máte asi pravdu.
Nejdřív bych se chtěl zeptat na vaši rodinu.
Fajn.
Předchozí chování.
Jo.
To znamená, co...
Vím, co to znamená.
Nejsem blbej, mám mozek,
víte, že mluvím sedmi jazyky?
To jsem nevěděl.
Pozoruhodné.
Na co jste myslel a co jste dělal...
Španělsky.
Německy.
Francouzsky.
Rusky.
Libyjsky.
- A jazykem Apačů. - To je šest.
Mluvím sedmi.
Španělsky.
Německy.
Francouzsky.
Rusky.
Libyjsky.
Apačsky.
Anglicky?
Bingo!
A na co jste myslel
a co jste dělal po vraždách.
Začněme u vašeho dětství.
Jak byste ho popsal?
Co bude dělat tenhle,
zatímco my dva se budem bavit?
Nevypadá na agenta FBI.
Víte, jak to myslím.
Ne, to nevím. Jak?
U FBI nedělaj černí.
No vidíte, dělaj. Takže vaše dětství.
Jak byste ho popsal?
Chudý.
Můžete být konkrétnější?
Hodně chudý.
Dobře.
Bylo to v době krize,
všichni byli chudí.
Většina děcek byly potažený kosti.
Jídlo nebylo, jedli jsme lesní plody
a stříleli veverky.
To není sebelítostnost,
všichni na tom byli stejně.
Sebe– to je jedno.
Co vaše rodina?
Měl jsem jen mámu.
Byla úplně blbá, sotva poskládala větu.
Ale měla mě ráda.
Táta?
Ten nebyl blbej.
Intelikenci mám po něm.
Umí žvanit jako nikdo.
Jednou zdrhnul.
Sebral se a vzal čáru.
- Promiňte, vzal čáru? - Vypařil se.
Prostě zdrhnul.
Měl jste ho rád?
Ne, pane.
Sral mě, jak mohl.
Tak to bychom měli rodinu.
Vadilo by vám...
Chtěl bych se zeptat na konkrétní činy.
Osm vražd.
Rád bych je specificus odpověděl, to je latinsky,
ale nemůžu.
Osm vražd jsem nespáchal.
- Ne? - Co ne?
Tady to stojí.
V prosinci 1970 jste znásilnil–
To bylo donucený přiznání.
Šerif...
mi típnul cigáro... o koule.
Dobře, tak sedm.
Ne.
Ne?
O sedmi se nebavím,
páč jsem jich sedm nespáchal.
Aha.
Servírka, Kathy.
Nezabil jsem servírku.
Uklizečku.
Virginii taky ne.
Hazel.
Ani Hazel.
Juniore, přiznal jste se k zavraždění všech tří.
Errorem.
- Errorem? - Je to špatně.
Je to ve vašem přiznání.
S tím nic neudělám.
Já ty ženský nezabil.
Tak proč jste se přiznal?
Nemůžete se přiznat
a potom říct,
- že jste to neudělal. - Můžu.
Ne, nemůžete.
Jo, můžu.
Ne, nemůžete.
Jo, můžu.
- To říká právo. - Jo, můžu.
- Jakmile se přiznáte... - Právo nemluví.
- To je idiom... - Cože?
Ne, nemůžete.
Jakej idiot?
nezkoušej ze mě dostat, co nechci říct.
Omlouvám se.
Nenechám se už nikdy manilupovat!
- Nikdy! - Rozumím.
Aha.
Už chápu, co si myslíte.
Co si myslím, Juniore?
Že jsem hloupej.
Něco ti řeknu.
Soudce u soudu?
Řek, že zvládnou proces.
Takže to je důkaz.
Juniore, jen jsem chtěl pochopit, proč jste změnil názor.
Jo tak.
Na to nepřijdeš sám?
Přemýšlej.
- Postaršili mě. - Postaršili?
Proč pořád po mě opakuješ?
Máte zajímavý slovník,
ne vždy vám rozumím.
Jo.
Mám dobrou slovní zásobu.
To nepochybně.
Díky, Juniore.
Chcete kousek?
To bych rád.
Ještě raději dva.
Čokoláda s krémem,
dva v jednom.
Tohle tady neseženete.
Jezdil jste s kamionem, že?
Jo.
Jezdil jsem pro dálniční v Georgii.
Bavilo vás to?
Bejt na cestách mě bavilo.
Potkal jsem spoustu lidí,
ochutnal spoustu dobrot.
Jednou jsem měl nehodu.
Spadl mi na hlavu nosák, teda nosník.
Doktor řekl, že ence–
encefalický buňky to zabilo.
Mozek mi řídí...
Neumím to vyslovit,
jen hláskovat.
H, Y...
P...
O...
T...
H...
Y...
R...
E...
Ó...
Z...
A...
Rozumím.
Dovedu si představit,
že na cestách nejsou všichni slušní.
Je to tak?
Amen, kámo.
Máma mi dobře radila.
Říkala mi,
„Juniore, nedej se.“
Nedal jsem se.
Jak?
Jednou třeba...
jakási kráva v obchodě
mi řekla debile.
Debile?
Řekla to jen jednou.
Jasně.
Juniore, můžeme se vrátit k těm vraždám?
K těm, co jste nespáchal?
Vrátíme se kamkoliv,
když mi dáte tohle.
Řekl jste policii,
kde najdou těla.
Ano.
Jak jste to věděl?
Jsem jasnovědec.
Používám psychický magnet,
telepatologii.
Když se mě začali vyptávat,
zapojil jsem šestej smysl.
Řekl jsem jim, jak se staly, kde jsou těla.
To nebylo přiznání.
- Pomáhal jsem jim. - Samozřejmě.
Nikdy by je nenašli, nikdy by neměli klid.
Pomohl jsem těm rodinám.
Zmírnil jsem jejich postrádání.
Co ty další vraždy?
Pumpaři, majitelka obchodu, úřednice?
Jo, jasně.
Ty jsem zabil.
„Řekla mi, že jsem debil.“
- Pěkný. - To se celkem trefila.
Uplácet čokoládou při výslechu mě fakt ještě nenapadlo.
Četl jsem, co jste použili na Kempera a Brudose.
Cigarety a boty.
A Pierce má ve složce fotku z cely.
Kterou?
Je obklopen nezdravým jídlem.
Čokolády, koblížky,
vypadá to tam jak v sámošce.
- Má rád sladko... - Bacha, jsou tu děti.
Držte se za ruce.
Zpomal!
Chyť se bráchy za ruku.
Tohle je tady normální?
Ve všech čtvrtích nejsou stejný služby.
Budoucí velká metropole má problém.
- V kolik zítra? - Měli bychom vyrazit v 9:30.
Budu v restauraci, přijď se najíst.
- Zaplatí to Quantico. - To nejde.
Manželka trvá na společné snídani.
- Tak o půl desáté. - Fajn.
Vítejte v Omni. Někoho vám pošlu.
- Děkuji vám. - Tanyo?
- Můžeš pomoci tomuto pánovi? - Ano.
Vítejte, pane. Chcete se ubytovat?
Ano, prosím. Ford...
Holden.
Dobře, Ford, Holden.
Promiňte, Ford je příjmení.
V Austrálii by to byl špatný vtip. Tady taky.
Tady. Jedna postel, jedna noc?
Ano.
Mohu prosím zkontrolovat váš průkaz?
Ne že bych nevěřila, že...
Samozřejmě.
Zvláštní agent FBI?
- Můžu? - Ano, prosím.
Kreditku.
Samozřejmě.
Promiňte.
A kartu do pokoje.
Víte, měli bychom...
S těmi stroji je nějaký problém.
Celý den to padá.
Dnes se vše rychle kazí.
- Ano. - Půjdu nahoru s vámi.
Jen pro jistotu. Ať se nemusíte vracet.
To je v pořádku, ne–
Tudy, agente Forde.
Náročný den?
Velmi.
Jste tu na konferenci?
Kvůli případu. Vlastně dvěma.
Jen na jednu noc?
Je to jednoduché.
Je to něco tajného?
Když mi to řeknete, budete mě muset zabít?
Ne, to dělá CIA.
Jsem vyšetřovatel. Studuju vícenásobné vrahy.
Jsme tu.
Chcete se podívat?
Pokud byste snad chtěl...
máme i jiné pokoje.
Luxusnější apartmá.
Tohle je fajn.
V koupelně jsou ručníky
a v šatně je žehlička.
- Budete chtít led? - Objednám si ho.
Řeknu pokojové službě.
Asi bych to neměla říkat, ale...
pokojová služba je...
- je... - Nespolehlivá?
- Tak nějak. - Děkuji vám.
Uvidíme.
Určitě?
Kdybyste něco potřeboval, na recepci je přímá linka.
Ten malý knoflík na...
Chápu.
Dobrou noc, agente Forde.
Dobrou noc.
Děkuji vám.
Asi za hodinu končím.
Když počkáte, ukážu vám lokál s nejlepším jídlem v Atlantě.
Dobře.
Agente Forde.
Aha.
Vypadáte dobře.
Promiňte, spěchám.
Nemáme se kamarádit s hosty.
To je v pořádku. Mám zavolat taxi?
Ne, už jen kousek.
Tady.
Je tam binec, normálně to tak nebývá.
Nic se neděje.
Pořád spěchám, nemám na nic čas.
Znáte to.
S parťákem jsme hodně jezdili, v autě jsme žili.
Znám horší.
To nefunguje. Musíte ji držet, nebo...
- Jedeme jen kousek. - Prima.
Klimatizace nefunguje. Můžete otevřít okno.
Jasně.
Máte rád hudbu?
Ano.
Hlavně novou vlnu.
Mám i jiné zájmy.
Kino, čtení.
Já nemám čas číst.
Mám pocit, že každej den jezdím jen do práce a zpět.
Nikdy si nevyrazíte?
Tomu nevěřím.
Někdy ano.
Málokdy.
Většinou jsem v práci.
To znám.
Dřív jsem chodila hodně do kostela.
Teď už moc ne.
Přestala jste věřit?
Ještě ne.
Někdy vypomáhám.
Organizujeme komunitní akce,
sháním peníze pro nadané žáky.
Drobnosti.
Tak se bavíte.
Jestli tomu říkáte bavit se.
A chodím do školy.
Do místní odborné školy,
je to Atlanta Tech.
Chybí mi deset kreditů na certifikát v managementu cestovního ruchu.
Gratuluju.
Skoro. Šetřím, abych to mohla dodělat.
Nechci si půjčovat a moc se zadlužit.
Proto jezdím touhle plečkou. Moc nestojí.
To zní chytře.
Jak dlouho studujete vícenásobné vrahy?
Jen krátce.
Na Quanticu je to novinka.
Ta práce zní důležitě.
Děkuju.
Jsme tu.
Není zavřeno?
Pojďme.
Ernie.
Toto je agent Ford.
- Holden. - To je můj bratranec.
- Na FBI vypadáte mladě. - Ernie.
Nech toho. Neposlouchejte ho.
- To se stává. - Sedí vzadu.
Běžte. Připravím vám jídlo a přinesu ho.
Kdo to je?
Díky, že jste počkali.
Omlouvám se za zpoždění.
To je ten agent, na kterého čekáme?
Ano, madam. Zvláštní agent Holden Ford.
- Zvláštní agente Forde... - Stačí Holden.
Paní Willie Mae Mathisová,
slečna Venus Taylorová a paní Camille Bellová.
Agent Ford–
Holden.
Je tu jen na jednu noc,
takže s ním určitě chcete mluvit.
Nejdřív si snězte, co vám bratranec nachystal,
ať vám to nevychladne.
Děkuji. Vypadá to lákavě.
Takže to víte.
Co se v Atlantě děje?
Nevím.
Ne, že bychom se nesnažili.
Telefony neberou, na otázky nám neodpovídají.
Vysvětlete to.
Co přesně děláte v FBI,
agente Forde?
Holden má důležitou agendu
a pracuje na případech, jako jsou ty vaše.
Řekněte, co jste řekl mně.
Jsem v Oddělení behaviorální vědy,
což je divize FBI.
Studuju sériové vrahy.
To znamená vrahy,
kteří mají na svědomí více obětí.
Jako například Samův syn.
Chytil jste Samova syna?
Ne.
Tak někdo od vás?
Ne, paní. Studujeme Samova syna,
abychom chytli jemu podobné.
Říká vám něco Gene Devier?
Ano.
Toho chytil Holden.
Kolik vám je, agente Forde?
Skoro 30.
Ten je nám k ničemu.
Nebudou ho poslouchat.
Děkujeme, že jste přišel.
- Nebudou mě poslouchat? - Prosím!
To je moje dcera.
Angel.
Šla ke kamarádce,
dívat se na telku.
Miluje sitcom Jeffersonovi.
Milovala.
Angel se nevrátila.
Zavolala jsem policii.
Řekli mi, ať pár dnů počkám.
Ať pár dnů počkám?
V blízkosti lesů na Campbelltonové.
Tam našli její tělo.
To mě mrzí, slečno Taylorová.
Můj syn...
Jeffrey...
je mu jedenáct.
Jeffrey...
Promiňte.
Ta žena...
je bojovnice.
Má tři práce,
stará se o šest dětí.
Viděla tolik bolesti.
Manžel dělal ochranku,
zastřelili ho v práci.
Co pro vás můžu udělat, paní Bellová?
Můj syn Yusuf chodil na základní školu Dunbar.
Jeden z 20 nadaných dětí, které vzali do speciální třídy.
Byl to hodný kluk.
Ve čtyřech letech uměl nazpaměť
Kingovu řeč „Mám sen.“
Byl moc chytrý.
Slečna Eulaová, naše sousedka, ho poprosila,
ať jí zaběhne vedle do obchodu.
Stejně jako Angel se nevrátil.
Na pohřeb... přišlo hodně lidí,
i starosta.
Ale nikoho nezajímalo, jak se mohlo
dostat do díry v betonu
u opuštěné školy
tělo devítiletého chlapce.
Na některé otázky nejsou odpovědi.
Nechodíme se sem najíst, agente Forde.
Čekaly jsme, modlily jsme se, ale už nemůžeme dál.
Umírají nám děti.
A někdo s tím musí něco udělat.
Rád vám pomohu.
Toto jsme dosud posbírali.
Výstřižky z novin, fotky z míst, kde byla nalezena těla.
Očití svědci z okolí,
které nikdo ani nevyslechl.
Má ty dokumenty policie?
Ke všemu nejsou kopie, dávejte na to pozor.
- Slibuju. - A nic neslibujte.
Jako rodiče děti učíme, jak se ve světě neztratit.
Jak se postarat o sebe a ostatní.
Slibujeme jim,
že se postaráme o to, aby žily.
Angel měla v krku nacpané
cizí kalhotky.
Ten, kdo uškrtil mého Yusufa,
mu pečlivě umyl nohy.
A dítě Mae se ještě nenašlo.
Kdo ví, kde je nebo co se mu stalo.
Sliby si nechte, agente Forde.
Děkuji vám.
Za ně. Potřebovaly, aby je někdo vyslechl.
To bylo nejmenší, co jsem mohl udělat.
Až doteď je nikdo nebral vážně.
Měla jsem vám říct, kam jedeme.
Myslela jsem, že byste nechtěl jet.
Nemusíte se omlouvat.
Prý je to nejlepší jídlo v Atlantě.
Ahoj.
Vy nejste v Atlantě?
Holden tam je.
Měl jsem taky jet, ale... bylo mi blbě.
Prý to zvládne.
Necháváš ho o samotě?
Jo. To dá.
Je čas dát mu prostor.
Bille, ty nejlíp víš, jak se ty pohovory někdy zvrtnou.
Fakt chceš zrovna teď zkoušet, co vydrží?
Včera jsem s ním mluvil.
Zdál se v pohodě.
Včerejší pohovor dokončil bez problémů.
S Jimem.
Barneym.
Dnešní subjekt by neměl být problém.
Fajn.
- Jen ho vyzvedávám. - Samozřejmě.
- Nemáš hlad? - Dobré ráno.
Bál jsem se, že po tom polomozkovi nebudu spát,
- ale... - Znáš Camille Bellovou?
Strašný.
Víš o tom případu?
To ví každý.
Psaly o tom noviny, bylo to v televizi.
Na pohřbu byl i starosta.
- Včera jsem s ní večeřel. - Cože?
S ní, s Venus Taylorovou
a Willie Mae Mathisovou.
Jsi tu na jednu noc a ony tě vypátraly.
Pokaždé když zazvoní telefon, máme strach ho zvednout.
Ty ženy mají otázky a my nemáme odpovědi.
Požádaly mě, abych ty případy prozkoumal.
- Souhlasil jsi? - No jasně.
Je toho hodně.
Zvolni na chvilku, než budeš...
na první straně místních novin.
- Zase. - To je fakt.
Podíváme se na to z širšího pohledu.
Tady se věci dějí jinak než ve Virginii.
Začínám to chápat.
Musíme jet.
Pane Hanci, zajímá nás
váš mentální stav během těch činů a po nich.
Začněme u dopisů, které jste psal
policejnímu šéfovi v Columbu.
Pět týdnů po vraždě Gail Jacksonové
jste začal psát dopisy, v nichž jste se vydával
za domobranu „Síly zla.“
Proč jste kontaktoval policii?
Byli to běloši.
Policie?
Síly zla.
Ale ty jste si vymyslel.
Vymyslel jsem si je bílé.
V prvním dopise jste napsal, že únos Gail Jacksonové
byl odplatou za smrt sedmi starších bělošek v Columbu
z rukou Carltona Garyho.
A že Gail zabijete,
pokud Garyho nechytí.
To je dost...
složitá story.
Díky.
Co jste si sliboval od kontaktování policie?
Všichni se báli Carltona Garyho.
A hledali černocha.
Ale... vy jste s tím neměl nic společného.
Ne, pane.
Ale teď hledali bělochy.
Síly zla.
Za únos Gail Jacksonové.
Rozumím.
Ale když jste poslal první dopis,
policie nevěděla, že Gail Jacksonová se pohřešuje.
Nevěděli ani, že Gail Jacksonová...
existuje.
Proto jsem jim to řekl.
Taky jste jim řekl, kde najdou tělo,
když už byla mrtvá.
Nešli by po nich, kdyby neměli tělo zavražděné.
Proto jsem řekl, kde ho najdou.
Ale nejdřív jste předstíral,
že ji jen unesli.
Nezabili.
Chtěl jsem výkupné.
Chápu.
Ten druhý dopis.
Už jste věděl, že Gail Jacksonová je mrtvá,
že ji policie nehledá,
ale požadoval jste za ni
10 000 dolarů.
Protože si pořád mysleli, že je unesená.
Takže mi museli dát peníze.
Už jste jim řekl, kde najdou tělo.
Nevěděli, že je tam tělo.
Pořád věřili, že žije.
A co vás přimělo několik dní po dopisech
zavolat policii
a říct jim, kde přesně najdou její ostatky?
Nehledali ji.
Jak jsem je měl odlákat,
když nehledali bělochy, co ji zabili?
Síly zla.
Chápu.
Kruh se uzavírá.
Jako kobliha.
A když jste zabil Irene Thirkieldovou?
Napsal jsem další dopis.
Všechny dopisy jste poslal na armádním papíru z vaší základny.
To jste udělal schválně?
Jo... bylo to nejjednodušší.
Nenapadlo vás, že vás policie podle toho vypátrá?
Ne, protože jsem jim řekl, ať se o to nestarají.
Ošálil jsem je.
Aha, tady dole.
„Tomu armádnímu papíru nevěnujte pozornost.
Dostane se k němu kdokoli.“
Děkujeme, pane Hanci.
Pomohl jste mi ujasnit si to.
Napsal jsem ještě dva,
a taky jsem volal.
To ano.
Chcete o nich mluvit?
Už máme, co potřebujeme.
Pane Hanci,
Karen Hickmanovou, Gail Jacksonovu
a Irene Thirkieidovou jste potkal v baru?
Ano, pane.
Vždycky v baru.
Takže jste je znal.
Všichni chodí do stejnýho baru. Furt ty samý tváře.
Hledal jste v baru společnice?
Ne, pane.
Nic jsem nehledal.
Jen jsem se chtěl napít.
Oslovil jste...
některou z nich?
Přišly za mnou samy.
Přijde za vámi ženská,
začne mluvit.
Třeba Gail.
Ano, pane.
Byla přátelská.
Prej že můžem někam zajít.
Měl jsem dvacku.
A co jste řekl?
Podíval jsem se do peněženky.
Řek' jsem, že mám dvacku.
Na co jste myslel při odchodu z baru?
Na něco konkrétního?
Nikdy jsem nemyslel na nic.
Co jste udělal, když byla v autě?
Odjel jsem.
Jen jste odjel?
Pak jsem zastavil.
- Vytáhl ji z auta. - A...
byla v tu dobu vzhůru?
Občas hrozně řvaly.
Tak jsem je praštil.
Přestaly.
Ale vy jste je jen nepraštil.
Fakt to nikdo nepoužije?
Opravdu ne.
Když přestala řvát,
vzal jsem zezadu z auta klíč.
A zmlátil ji,
aby ji nikdo nepoznal.
To samé jste udělal Irene?
Taky.
Upadla jí hlava.
Nebylo poznat, kdo to je.
Věděl jste,
že byly prostitutky?
Ne, prostě tam vždycky byly.
Bavily se s náma.
Ta první žena, Karen Hickmanová,
byla jiná, že?
Ta byla vojačka,
hodnost vojín.
Byla místní.
Místní? Prostitutka?
Ne, jen místní.
Na tu jste klíč nepoužil.
Použil jste auto.
Kolikrát jste ji přejel?
Nevím.
Nepočítal jsem to.
Lišila se nějak od Gail a Irene?
Karen byla běloška,
ostatní byly černošky.
Asi.
Nevšiml jsem si.
Je možné, že jste si ji vybral,
protože byla bílá?
Tak jsem neuvažoval.
Byla voják jako ostatní.
Je v důchodu?
Napůl.
Občas ho povolají, když chtějí něco dělat nenápadně.
Garland ví všechno, ale je lepší
čapnout ho před západem slunce.
Netušil jsem,
že tohle zajímá FBI.
Oficiálně ne.
Asi jako já nesleduju ten bar, oficiálně.
Agent Ford včera potkal Camille Bellovou,
Venus Taylorovou a Willie Mae Mathisovou.
Mám od nich toto.
Camille Bellová dovede nahnat strach.
Požádaly mě, ať to prozkoumám.
Porovnával někdo ty podobnosti?
Šest dětí z podobného prostředí
unesených za denního světla.
Evidentně stejný cíl.
Doufají, že právě tak se na to budete dívat.
Když to dají dohromady, podaří se jim, a dobře pro ně,
že se to neodloží.
Ale je unáhlené
ty činy hned spojovat.
Tolik vražd mladistvých tak blízko u sebe se vám nezdá divné?
Každý rok máme 8-10 vražd dětí.
Atlanta je na čtvrtém místě v počtu vražd v zemi,
takže tyto děti, bohužel...
nepředstavují výjimku.
Ale i kdyby se nevymykaly normálu,
fakt, že většina z nich jsou malí chlapci, může znamenat,
že tu řádí predátor.
Na jednom místě máme střelbu a uškrcení.
Tento případ má spojitost s drogami.
Angel Lenairová: jediný sexuálně motivovaný útok.
Melton Harvey: u něj jsme ani neidentifikovali příčinu smrti.
A Yusef Bell:
uškrcení.
Krásnej kluk. Člověku to láme srdce.
Upřímně řečeno v tom nevidím souvislost.
Modus operandi nebývá pokaždé stejný
a markerem může být
i typ oběti.
Pak je ale město plné
potencionálních obětí. Stačí si vybrat.
Podívejte, jestli hledáte příčinu, je to chudoba.
Ty děti vyrůstají zranitelné,
shánějí pár centů v rizikových situacích
uprostřed násilí, které je někdy přímo u nich doma.
Sociální služby toho mají plné složky.
A každou z nich při vyšetřování otevřeli.
Třeba se jen chtějí ujistit, že jejich děti nejsou ignorovány.
Policie s nimi prý téměř nekomunikuje.
Všechny ty případy jsou stále živé.
A černošská komunita odjakživa policii nevěří,
nikoli bezdůvodně.
Politika je komplikovaná.
Barne...
Na jihu se lidi cítí odstrčeni.
Jsme první větší
jižanské město, kde je starosta černoch.
To je pokrok.
Chce postavit největší
letiště na světě,
aby přitáhl byznys,
ale tím odsouvá daňovou základnu na předměstí.
Co to má společného
s ignorováním vražd dětí?
Snaží se to ututlat.
Vysoká míra vražd, pouhá zmínka o predátorovi...
odežene investory.
Takže do práce.
Kolem západu slunce se probouzejí.
Pořád je sledujete?
Neustále.
Mafie?
Parta chlápků si vyrazí, splatí dluhy.
Spraví si reputaci.
Díky, Garlande.
Agente Forde,
něco na tom možná je.
Teď nemůžu nic potvrdit,
ale je pravda,
a neradi si to přiznáváme, ale...
společný rys najdeme,
bohužel,
až najdeme více těl.
Zdravím.
Agente Forde.
Dostala jsem vaši zprávu, měl jste jednání?
- Ano. - Zařídila jsem pozdější check-out.
- Jak to šlo? - Dobře.
Jednal jsem s místním agentem.
Mluvil s vyšetřovateli případů Bella a Lenearové.
Lenairové.
Zůstaneme ve spojení.
A ujistil mě, že už jednají
i se sociální službou.
Dejte mi to.
Tonyo, netvrdím,
že stoprocentně souhlasím s tím, jak to vyšetřují.
Ale co mohu posoudit,
opravdu
- se to snaží... - Jednají se sociální službou?
Vždy je to stejné.
Zanedbání, týrání.
Může za to rodina.
Podívejte, ročně dojde v Atlantě k deseti vraždám dětí.
To je strašné, ale neznamená to,
že ta čísla jsou statistická anomálie.
Ta čísla mají jména, agente Forde.
Pokud nepotřebujete nic dalšího, jste odhlášený.
Karen byla běloška.
Ostatní byly černošky.
Asi.
Nevšiml jsem si.
Je možné, že jste si ji vybral,
protože byla běloška?
Tak jsem neuvažoval.
Byla voják jako ostatní–
Ztráta času.
Je zjevné, že jsi při obou pohovorech ztratil zájem.
Bez Jima Barneyho by to bylo úplně nanic.
Musíme zkoumat ty,
co si umí sami zavázat tkaničky.
Nemá smysl chystat otázky, když je nepoložíš.
Pierce možná mluví sedmi jazyky,
ale angličtina k nim nepatří.
Co jsme zjistili?
Jestli na něco mysleli
před vraždami nebo po nich, nedovedou to ani popsat.
Máš pravdu, že neměli plán. Ale jak Pierce,
tak Hence vykazují znaky sebeuvědomění po vraždách.
Jak nám to pomůže?
Chceme určovat jejich chování před nebo během?
Taky musíme zkoumat chování poté.
Propracované versus zpackané zahlazení stop.
Odvedení pozornosti
pomocí absurdně složitých příběhů.
Grandiózní oslava
vlastní inteligence.
- Takže jsme byli moc úzkoprsí? - Možná.
Změníme klasifikaci, nebo začneme novou?
Organizovaný/neorganizovaný po činu?
Můžeme prostě najít lepší subjekty?
Pierce je zajímavý.
Nebyls tam a jsi moc hodný.
Zabíjel impulzivně:
majitelku obchodu, pumpaře.
Taky to bylo chorobné.
Tři oběti svázal a znásilnil, pak zabil.
A Hence je taky zajímavý.
Tvrdí, že si toho nevšímal, ale zabíjel jinou rasu.
Což je dost neobvyklé.
Zaměřme se na to.
Možná jsme si rasovou otázkou příliš jistí.
Já o tom pochybuju.
Fakt, Greggu?
Co se ti nezdá na tom, že byla Karen Hickmanová běloška
a Hance černoch?
Na tom se shodneme.
Díval jsem se na to z esenciálního pojetí.
Esenciálního pojetí?
Co to je?
Aristoteles tvrdí,
že všechny věci mají substanci neboli esenci, která je určuje.
Platón podobně tvrdil, že skupiny jsou propojeny
esenciální charakteristikou.
A jaká charakteristika
dává dohromady Hance a Hickmanovou?
Uniforma.
Oba byli vojáci.
Jen mě to napadlo.
Musím za Nancy.
Máte rande?
Tak něco.
To je zajímavé, Greggu.
Rasové rozdělení nemusí být vždy dominantní.
Podíváme se na to.
Kemper.
Všechny oběti až na jednu byly bělošky.
Ale dominantní faktor je, že to byly studentky.
Ještě štěstí, že se Jim Barney držel návodu.
Detektive Spencere, chci vám poděkovat,
že jste nám přišel říct, co víte o té strašlivé tragédii.
Prosím.
Děkuji, otče Monaghane.
Jmenuji se Art Spencer, policie Fredericksburgu.
Jak víte, před třemi dny jsme dostali
zprávu, že se pohřešuje dítě.
Ani ne o 24 hodin později
ho našel náš kolega mrtvé v opuštěném domě.
Nebyly tam známky násilného vloupání,
nikdo nic neviděl ani neslyšel.
Dítě bylo mrtvé.
Prohledali jsme okolí
a budeme pokračovat.
Laboratorní technici místo ohledávají.
V tuto chvíli nemáme žádné podezřelé.
Promiňte, detektive. Odpusťte přerušení, ale...
chtěli bychom vědět,
jak Daniel umřel?
- Pane? - Dale. Dale Harmon.
Pane Harmone, prosím respektujte, že pitevní zpráva ještě nedorazila.
Během vyšetřování nemohu poskytnout žádné detaily.
Byl zavražděn?
To zatím nedovedeme říct.
Šíří se zprávy, že to byl nějaký kult nebo něco takového.
Nemáme důvod tomu věřit...
zatím.
Co znamená „zatím“?
To nezní pro nikoho moc uklidňujícím dojmem.
Nebudeme zacházet do spekulací.
Otče, já... my to chápeme.
Mějme úctu k truchlící rodině.
Ale když slyšíme něco o kultu, zní to dost znepokojivě.
Většina z nás má malé děti a ty se bojí.
Takže vás žádáme o odpovědi.
Naše dcera nechce chodit do školy,
má strach hrát si i na zahradě.
Ujišťuji vás, že jakmile budeme mít odpovědi,
poskytneme je.
Můj syn mi řekl, že se bojí usnout,
aby se neprobudil jako Daniel.
Promiňte.
Arte, můžu?
Jsem Bill Tench.
Pracuju u FBI.
Někteří mě možná neznáte,
nechodím na mši tak často,
jako má žena Nancy.
Před dvěma dny jsem byl na místě činu.
Chápu vaši frustraci,
ale ujišťuji vás, že to nemá nic společného
s nějakým kultem a podobně.
Rode a ostatní,
detektiv Spencer dělá vše v jeho silách.
Má mou plnou důvěru.
Prosím... o trochu trpělivosti.
Ale Bille, ty máš zkušenosti s...
Děkuju ti.
Děkujeme, agente Tenchi.
Rád bych, abychom se společně pomodlili.
Za své členy, rodinu Dickinsonovou
a za detektivy, kteří případ vyšetřují.
- Jako obvykle? - Prosím.
Za chvilku vám začnu říkat štamgastka.
Slibuju, že jsem tu naposledy.
Lidi si to řeknou.
To si ve své práci nemůžu dovolit.
To byl vtip.
Kde se tu člověk pobaví?
Máte na Quanticu hodně času?
To ne.
Ale kdybych měla někdy volno,
kam můžeme vyrazit?
My dvě?
Hledáte průvodkyni,
nebo rande?
Rande.
Překlad titulků: Marie Pavlů