Vstopam v prvi tovorni prostor.
Gorilne celice še vedno proizvajajo minimalno moč.
Tvoj srčni utrip je povišan.
Hej! Ne vohuni za mojimi vitalnimi podatki.
Samo pazi na naš poškodovan motor in te asteroide.
Misliš, da je še živ?
Minilo je 20 let.
"Pristajalni" manjka.
V nujnih primerih bi se izstrelili s posadko v krioceveh.
Mogoče najdem, kam so šli.
Oh...
V redu.
Radar poskuša natančno določiti signal iz pristajalnega letala Fortuna.
Halo?
Judy, tvoj srčni utrip nori. Je kdo tam?
Faith Carson, strokovnjak za tovor.
Pokojna.
Vzrok smrti bom morala ugotoviti kasneje.
Prosim, bodi previdna.
V redu sem.
Želim vedeti, kaj se je zgodilo tukaj in zakaj je posadka izginila.
Tam je posadka v njihovih krioceveh.
Opozorilo. Napaka motorja A desnega krova.
Desni potisnik A je izklopljen. Mislim, da pušča gorivo v glavni vžigalnik.
Opozorilo. Povezava je neizbežna.
Proti nam prihaja izjemno velik asteroid.
Ena stvar naenkrat. -Več kot ena stvar se dogaja.
Mogoče je zdaj čas, da se vrneš.
Skoraj sem tam.
Skoraj tam.
Začeti so varnostni sistemi.
Vključen avtopilot.
Pripravi se na pristanek. -Judy ni na ladji! Ugasni!
Zaporedje pristanka se začne v 90 sekundah. -Zaklenjen sem.
Devetdeset sekund?
Judy, računalnik je prevzel. Zdaj pristajamo.
Sem na poti.
Vijay, pripravi vse na pristanek.
Vsi se morajo pripeti! Pripnite se! -Gremo! Daj no!
V redu. Zavežite se.
Si dobro? Tukaj, tukaj. V redu.
Smith! -Imam te.
Smith?
Kaj delaš tukaj?
Kako ste sploh prišli na to ladjo?
Grem tja, kjer me potrebujejo.
Prosim, povej mi, da slišim stvari.
Prevedel: Branko
Tehnična Obdelava: FACEBOOK-CRAZY SRBIN PRODUCTION
IZGUBLJENI V VESOLJU
349 DNI KASNEJE
Moral bi biti na straži.
Uf!
Kapetanov dnevnik, dan 349.
No, oče, še vedno smo tukaj.
Kjerkoli je tukaj.
Preostali del planeta je umrl že zdavnaj.
Kako ali od česa, še ne vemo,
toda Jupitrov računalnik je našel mesto globoko v dolini
kjer je življenje uspelo preživeti in do zdaj smo tudi mi.
Pridelek koruze se je glede na prejšnji teden povečal za 3 %.
Sončna polja so optimizirana.
Baterije so ponovno napolnjene.
Večjih poškodb ali bolezni ni treba prijaviti.
Zdaj imamo celo šolo.
Doktor, ali naj rečem, Madame Smith... -Tu vois...
...zdi se, da je našla svoj pravi klic.
Vous voyez. -Vous voyez.
Grožnja zaradi padajočih meteorjev je v teku, zato smo pozorni,
spremljanje neba podnevi in ponoči.
Zaenkrat nas tukaj v dolini še nihče ni dosegel.
Za nas to šteje za srečo,
a nič od tega nikogar ne preprečuje, da bi pogrešal svoje starše
ali se sprašujemo, ali bomo sploh prišli do Alpha Centauri.
Izkazalo se je, da je poškodovan motor predelal iz surove titanove rude
ne gre zelo hitro.
Prešli smo na triurne izmene,
ampak nam je do zdaj uspelo očistit samo 72 % materiala, kot Will pravi, da potrebuje
da bi Jupiter postal vreden letenja.
Prepričana sem, da dela čim hitreje.
Gre samo veliko počasneje, kot si kdo želi.
Trajalo naj bi samo nekaj tednov, spremenilo pa se je v leto.
Zdi se, da Will to jemlje osebno.
Že več mesecev ni videti, kot da je dobro spal.
Z mano ne govori o tem.
Zadnje čase se ne pogovarjamo veliko o ničemer.
Zdi se, da nihče od nas ne.
Penny se zdi oddaljena, raztresena.
Rekla bi, da so samo fantje, ampak vem, da je več.
Zaradi nečesa je jezna name.
Želim si, da bi to lahko popravila,
ampak mi moje obveznosti ne dajejo veliko časa za družino.
Brez tebe ali mame mislim, da smo vsi malo izgubljeni.
Tudi robot, resnično želi biti v pomoč,
a zdi se, da išče, kaj je njegov namen tukaj.
Mislim, da sem na nek način tudi jaz.
Danes zjutraj ni vetra. Glej, ta bo prišel na vrh.
Družina, Judy Robinson.
Glej, poskušam vzpostaviti stik s celotno ekipo Fortune, ne samo z Grantom Kellyjem.
Družina.
Se nikoli ne sprašuješ, od kod si prišel?
Zadnji poskus vzpostavitve stika z pogrešanim pristajalnikom
je bil tako neuspešen kot vsi ostali.
Ne vem, kdaj boš poslušal ta poročila, oče. Upam, da bo kmalu.
Poročilo o misiji.
John Robinson, vodja reševalne ekipe.
"DANGER OSONČJE" NEIMENOVAN DEŽNI GOZD PLANET
Kot vedno je robotske patrulje težko predvideti.
Zaenkrat ne vedo, da smo tukaj.
Našli smo več razbitin Resolute.
Izgleda kot kos H krova.
Verjetnost je dobra, da bomo našli zadnje zaloge, ki jih potrebujemo.
Kakor je težko tukaj spodaj, nam vsaj odvrne misli od tega, kar smo izgubili.
V redu. Imamo dve uri časa, dokler strela ne udari,
potem moramo biti v zraku
razen če ne želite preživeti še 23 dni tukaj spodaj.
Hej, drži se seznama.
Če najdemo vse, kar je na njem, bo to naše zadnje potovanje.
In ne pozabite, imejte svoje ponče.
Razpršili bodo vaše biološke znake.
Karkoli že imate, elektronsko, naj bo izklopljeno.
Za njih je kot vonj krvi. Gremo na delo.
V redu. -Razumem. Gremo sem.
Beckert, zgrabi te svetilke. Najprej odstrani baterije.
To je od mojega sina najljubši okus.
Dol. Dol.
Počepni!
Beckert, brez baterije. -Vem.
Ne! Ne!
Prihajajo!
Torej, Penny, ta knjiga, ki jo pišeš, kako se konča?
To je triler.
Triler? Res?
Ja, to je samo lep način, da rečem, da sem se ustavila na sredini.
Ampak, veš, pisanje je bila stara jaz.
V čem se razlikuje od nove tebe? -Preveč so me zanimale stvari.
To sem verjetno dobila od staršev.
Misliš, da so v redu?
Ne maram hipotetičnih vprašanj. Živim v trenutku.
To mi je všeč pri tebi, Penny Robinson.
Daj pod pritisk.
Segrej mi to na 900 stopinj Celzija, prosim.
Will!
Je to slab čas?
Enako kot vedno je. Kaj delaš tukaj?
Zanimalo me je, kaj tako dolgo traja.
No, rafiniranje titana je težje kot poučevanje francoščine.
Veselila sem se, da bom srečno živela na Alpha Centauri.
Ni tako slabo tu.
Vsi so bili tako navdušeni, ko si rekel, da bomo tukaj samo nekaj tednov.
Ljudje so zdaj manj navdušeni.
No, motiti me ne bo pomagalo, da se naredi hitreje.
Če lahko pomagam na kakršen koli način, ki ne vključuje
stanje v mrzli vodi do kolen, mi sporoči.
Predmet se približuje.
Pohitite! -Vsi!
Gremo, družba!
Prihaja meteor! Vsi v bunker!
V redu. V redu, v bunker!
Vsi v bunker!
Pohiti!
Pridi!
Daj no! Will!
Pridi, pridi!
Malo hitreje! -Kje je Penny?
Pridi. Pridi!
kje je moja mama? -Tukaj sem!
V redu.
Vsi je mimo.
Dobro opravljeno. Samo naslednjič moramo biti nekoliko hitrejši.
Nadaljujmo pri tem. -Dobro.
Nazaj na delo. -Lahko pomagam pri čiščenju.
Veliko ljudi tukaj misli, da si kul.
Slab zgled daješ s tem, ko to napihuješ.
Nič ne dajem za zgled. To je tvoja naloga.
Si del posadke, tako kot vsi drugi.
Zgorelo je v ozračju. V redu? Vedno zgori v ozračju.
Nekega dne mogoče ne bo.
Judy!
Se spomniš tiste stvari, zaradi katere smo bili zaskrbljeni pred enim letom?
Stvar, o kateri si nikoli nismo mislili, da se bo pojavila, ker nas ne bo več tu?
To je simulacija tega, kar se je zgodilo prej.
Vidiš tisti trk med tema dvema velikima asteroidoma?
Zdaj pa glej, kaj se je zgodilo.
Kaj se dogaja?
Eden od teh kosov je velik meteor, ki je pravkar padel,
a poglej, koliko drugih manjših kosov je odpadlo tudi.
In veliko jih še vedno plava v orbiti.
Tam zgoraj postaja eksponentno bolj obremenjeno.
Kako dolgo, preden računalnik ne bo mogel
varno krmariti ladje skozi to zmešnjavo?
S to hitrostjo štiri ali pet dni.
In tukaj bomo obtičali za vedno.
Popravilo na ladji bo trajalo več kot štiri dni, a ne?
Če bi imel dovolj titana, bi to naredil v štirih urah.
Želim si, da bi to lahko naredila sama.
Naredila kaj?
Torej, ko smo prvič prišli sem, so senzorji Jupitra
odkrili nanos čistega titana dve milji višje.
Prosili smo robota, naj ga vzame, ampak skala ni mogla vzdržati
njegove teže, in mislil sem, da je to konec tega načrta,
ampak stvari so se spremenile.
Dobra novica je, da smo veliko lažji od robota.
Si rekla tri kilometre?
Kdo je tukaj preplezal tri kilometre? Niti ti ne.
Koliko hujšega je padec tri kilometre kot padec 1,6 kilometra?
Atmosfero tega planeta je raztrgala kakršna koli kataklizma, ki jo je uničila.
Imeli smo srečo, da smo na dnu tega kanjona našli lužo atmosfere.
Ko bomo šli višje, se bo zmanjšalo na nič.
Zato bomo na tej točki potrebovali naše vesoljske obleke.
Imeli bomo samo en poskus.
To mora torej uspeti,
ali pa lahko pozabimo, da bomo kdaj videli Alpha Centauri ali naše starše.
Dobro, torej pripravite svoje obleke, mi pa natisnemo opremo, ki jo potrebujemo.
Nevarnost.
Povej mi o tem.
Pomagat Willu Robinsonu.
Vem, da mi vedno poskušaš pomagati ...
ampak tokrat ne moreš.
V redu?
Hej.
Ti si bila tiho. Nimaš nobenih vprašanj?
Bila si zelo natančna.
Že prej smo bili v težkih situacijah, a nam je vedno uspelo.
Ja, z mamo in očetom, da so nam pomagala. Kdo ve, kje so zdaj?
West. -Ja?
Ali imamo po tej oskrbi vse, da lahko baza deluje?
Zagotavljam pa, da bodo sistemi zagnani in delovali v 24 urah.
Vključno s klimatsko napravo? Vroče je kot pekel.
Zvezde so vroče. Kaj naj naredim?
Na srečo zagotavljajo fotoelektrične motnje,
da nas skrijejo pred sovražnikom.
Zdaj, ko smo skriti, se lahko končno osredotočimo
na iskanje poti kako do naših otrok.
Vem, da ne mine niti sekunde, da ne pomislimo nanje.
Kot razumem, potrebujemo enega od robotskih motorjev,
da nas pripelje do Alpha Centauri,
in ta motor lahko upravlja samo robot.
John, lahko poveš, s čim se soočamo?
uh...
Ne marajo nas.
Ne sovražijo nas.
Edina oseba, za katero se jim je zdelo
mar, je moj sin, in, uh... ni ga tukaj.
Če nas odkrijejo, nas bodo ubili. Če ostanemo skriti, bomo ostali živi.
Vendar smo se naučili, da če vzamemo nekaj, kar jim pripada,
močno udarijo nazaj.
Kako naj to izvedemo, ne da bi nas udarili? -Ne vem.
Ni me strah prevzeti teh stvari.
Ne glede na tveganje, se je vredno vrniti k hčerki.
Pogum nas ne bo pripeljal daleč.
Upal sem, da bo Maureen danes tukaj z nami, deli nekaj vpogleda.
O tem se boste morali pogovoriti z njo.
V redu, vsi. Gremo na delo.
Zdravo, lepotica!
Oh, zelo sem te pogrešal!
Ali dobivaš spoštovanje, ki si ga zaslužiš?
Sporočil mi. Šel bom v kadrovsko službo. Ja, bom!
Kako lahko ugotoviš, kateri je tvoj?
Kaj misliš, kakšen oče sem?
Ja! Ja! Se vidiva kmalu! Imam te rad!
Ali se ne boš udeležil čajanke v oficirski menzi?
Gre bolj za priložnostno druženje.
Oh, kako lepo.
Si se z Victorjem pogovarjal o rotaciji izmen?
Rekel je, da je to moja zadeva.
V redu, dobro. Vračamo se v dvojno.
Uh, ne ravno. Držali se bomo štiriurnih vesoljskih sprehodov.
Kaj? -Še naprej moramo pritiskati.
Če temperaturo spustimo pod 30, bomo vsi veliko srečnejši.
Ava, daj no.
Samo... Samo delam... Jaz sem samo...
Kaj gledaš? Imaš kaj za povedat?
Maureen! Hej.
Nihče me ne mara.
Tudi mene nihče ni maral.
Potrebujem, da se podpišeš na moje delo.
Brez razpok v spoju. Ravni sklep.
Dobro opravljeno. Zgodrnjavo delo. -Dobra sem v tem.
No, Einstein je bil dober pri violini. Nihče ni kupil njegovega albuma.
Tukaj me potrebujete.
Smo globoko na sovražnikovem ozemlju in misliš, da si tukaj potrebna?
Ali se boš podpisal pod moje delo?
John se je vrnil.
Hvala, da si me obvestil.
J2. To je tvoje, a ne?
Ja.
Reorganiziramo oddelek G za prilagoditev TCS.
Počisti te kabine, sicer se dela ne morejo nadaljevati.
V redu.
Maureen?
DOMA SEM
NAZAJ SEM.
V redu, oče. Vem, kaj želiš slišati.
Previdna bom, kolikor bom lahko.
Pričakovala bom nepričakovano.
Ko gre kaj narobe, ne bom stala in se pritoževala.
Ocenila bom svoje možnosti in šla naprej ...
ali v tem primeru navzgor.
In kot vedno,
Vodi me spoznanje, da vse, kar delam,
Delam za dobro počutje 97 otrok, ki so v moji oskrbi.
Judy, si zabila sidro, ki se ni prijelo?
Ne zakaj?
Hej, kaj je to?
Je čudno, da mislim, da je nekako srčkan? -Ne.
Ja!
Nadaljujmo. Pred temo moramo doseči 1500 metrov.
Will ni isti kot je bil.
In ne govorim samo o njegovi frizuri ali
dražečem dejstvu, da je zdaj višji od mene.
Nekaj skriva.
Če kaj veš, mi povej.
Za vse naše dobro.
Si v redu?
Uh... Imel sem nočno moro.
Uf. Ja, povej mi o tem.
To je bila tudi zame nočna mora.
Ali ti kdaj govori o meni?
S Penny se res nisva veliko pogovarjala.
Pogrešam stvari, ki so bile včasih.
Jaz tudi.
Hej.
Ti lahko popravim kaj za jesti?
"Nekaj je" prav.
Tukaj je veliko pametnih ljudi. Še vedno pa nihče ne ve, kaj je v njih.
To bom vzel kot ne.
Slišala sem, da je tam spodaj hudo.
Bilo je, kar je bilo.
Kako je bilo tukaj?
Delovno.
Dokončati moramo te zanke hladilne tekočine TCS.
Ja, glede tega. hm...
Prosijo nas, da počistimo otroške sobe.
Moram malo spati. Čez šest ur imam še eno izmeno.
Preskoči svojo izmeno. -Ne morem. Urnik je prenatrpan.
Tukaj so stvari, za katere moramo poskrbeti.
Ne ustavljam te.
Maureen, kaj delaš?
Delam to, kar vedno delam, da vse teče.
Skupaj smo v tem.
Ti si moja žena.
Ja, in včasih sem bila mama.
Poglej nas, John. Nimamo nič.
Imaš mene.
Oprosti.
V redu.
Lepo, Penny.
V redu. V redu.
In desna noga dol na to ostrogo. -V redu.
Oh...
Dobro, hvala. Oh...
Uspela si! -Seveda.
Leva roka tukaj. -Ja, hvala. Tudi jaz sem uspel.
Tukaj, človek.
Motiš me. Ustavi se.
Ne!
Will! -Will. Will! Spusti me dol.
V redu.
Ne, ne.
Vijay! Vijay, si v redu?
V redu sem. Jaz...
Mislim, da sem si mogoče poškodoval zapestje.
Kako se to čuti? -Je v redu.
Kaj pa to? -Ne, to boli.
V redu, začenja nabrekati. Mislim, da je zlomljeno.
Osredotočimo se na moje drugo popolnoma nezlomljeno zapestje.
Hej, ne počuti se slabo. To, kar delamo, ni lahko.
Liam, lahko prideš sem in prineseš medicinski komplet?
Ja, na poti.
Peljal te bo nazaj v tabor, prav?
To me je skrbelo, da se bo zgodilo.
Ja, zagotovo ...
Will Robinson!
Navsezadnje nisi takšen junak.
Vau!
Ti dvižni sunki so nori. Bi nas lahko res odpihnili?
Precej sigurno.
Vau, poglej!
Minilo je že nekaj časa, odkar smo samo mi.
Samo vzemi, po kaj smo prišli sem, prav?
Ja.
Penny, kaj iščeš?
Kaj je to?
To je močan sprejemnik radijskih signalov...
Ker...
mogoče smo dovolj visoko, da ujamemo signal iz pristajalne ladje Fortuna, a ne?
Iščeš Granta Kellyja.
Odkar smo prišli sem, poskušam najti pogrešano posadko Fortune.
Kaj bi naredila, če bi dobila signal?
No, ni. -Mogoče, če gremo višje.
Greš z nami dol ali ne?
Imamo ves titan. Spust je že zasidran.
Nas boš pustila tukaj tri kilometre visoko?
Še nikoli nisem bila tako blizu. Kaj tega ne moreš razumeti?
Razumem, da si nas prisilila, da pustimo našo družino in zdaj iščeš novo.
Hej, kakšen je to zvok?
To je samo veter.
Ne. Še nekaj je.
Kaj so te?
O moj bog!
Kaj se je pravkar zgodilo? -Hitro, čelade gor!
Kaj...
Hej, pazi na dvižnik.
Mislim, da imamo večje težave kot pri dvižniku.
To so tisti hrošči! Izpod nas jedo steber!
So kot kamniti termiti! Še vedno misliš, da so srčkani?
V redu, kako bomo prišli dol od tu?
Ne moremo dol.
Moramo iti gor. -Kaj? -Kaj?
Ne moremo oditi brez tega titana.
Will? Zdi se, da gre za geološki problem.
Bitja, ki jedo kamnine, niso geologija.
Kaj bi naredila mama in oče? -No, samo mi smo.
Daj, g. Magnezij. Naj bo to zgodba, ki jo želimo povedati ob tabornem ognju.
Leteli bomo!
To je grozna zgodba.
Ne. Ne, to je to. Lahko se "peljemo" navzgor, a ne?
Ja. Preizkusimo ga.
V redu.
Vidiš? Delovalo je.
Ali gledamo isti test?
Moramo nadzorovati svoj vzpon. -Kaj?
V redu.
Torej, naj samo skočim čez rob?
Ne, vsi skupaj skačemo čez rob. Drži mojo roko.
Glej me. Pripeljala nas bom tja.
Na tri.
ena, dva,
tri!
Vau!
V redu! Mi letimo!
Deluje!
Ko rečem idi, spusti. V redu?
Dobro.
Pripravljeni?
In izpustite!
Will? Will, si v redu?
Hej, si v redu?
Ja.
Penny? Hej. Hej.
Hej, si poškodovana?
Ali si poškodovana? Penny?
Hej. Ali si poškodovana? Ali si poškodovana?
Oh!
Je že v redu.
Hej, imamo titan. Lahko gremo nazaj dol,
V redu? -Ne, počakaj. Počakaj.
To sem zgrabila, preden je padel.
Ne.
Odgovorna sem za vaju in
skoraj sto drugih otrok v taboru.
Oče ne bi hotel... -Očeta trenutno ni tukaj.
V redu? Res bi si želela, da bi bil, a ni.
In zadnje leto sem bila tako jezna
ker sem tebe krivila, da si bila razlog, da smo morali oditi.
In nisem se zavedala, da samo paziš name.
In nihče ne pazi zame tako kot ti.
To dela družina.
Torej poišči Granta Kellyja.
Lahko zdaj popraviš motor?
Ja.
Preprečili bomo, da tabor ne bo pogorel, dokler se ne vrneš.
Izvoli.
Uh, odnesi to v kovačnico, prav?
To je dnevnik vd kapitana, dan 352.
Hm, vd kokapitana.
Hej, kvariš posnetek. Moral bom začeti znova.
Če ne moreš biti natančen, začni znova.
Titan je bil pridobljen.
Popravila Jupitra so zdaj lahko končana.
Bil bi res ponosen. Vse smo naredili sami.
Prav tako smo poleteli s pečine.
Ne, ne...
Zdaj bom moral ta del izbrisati.
Vd kokapitana Penny Robinson se odpisuje.
Ni ti bilo treba na ta vzpon, ampak to že veš.
O čem govoriš? -V svojem dnevu sem skuhal nekaj knjig, prav?
Če res želiš biti učinkovit tat, se nauči računovodstva,
če pa hočeš ujeti tatu...
Vidiš, ogromna količina titanove rude je nekako izginila.
Jezi me, da ga nisem prej opazila, a po enem
letu varstva se mi zdi, da izgubljam ostrino.
Toda kdo bi si mislil, da bo Will Robinson sabotiral
naš edini način, da pridemo do Alpha Centauri?
Glede vsega imaš prav.
Jaz sem bil.
Ne razumem, zakaj nočeš oditi.
Roboti... ne iščejo več samo svojih motorjev.
Iščejo me.
Kako to veš?
Poznajo moje ime.
Kaj boš naredil? -Delam na tem.
Moram priznati, da sem ganjena, da mi zaupaš.
Ali lahko to ostane skrivnost?
To je nekaj, v čemer sem dobra.
Torej, očitno se je nekdo
vmešal v rudo, ki jo potrebujemo
popraviti motor in zapustimo to mesto.
Smith misli, da sem bil jaz,
ampak se moti.
To si bil ti, a ne?
Zakaj bi to naredil?
Pomagaj Willu Robinsonu.
Vedel si, da se tukaj počutim varno.
Ali vsaj varneje kot soočenje s tem, kar je zunaj.
Razumem, da si me poskušal zaščititi, ampak...
Nisem več otrok.
Nevarnost, Will Robinson.
Morda je edini način, da se to ustavi je soočenje z nevarnostjo.
Roboti bodo prišli po mene.
In ko to naredijo, če je moja družina kje blizu,
se bodo poškodovali.
Ali še huje.
Kar pomeni, ko bomo vsi prišli do Alpha Centauri...
ti in jaz jo morava zapustiti.
Če mi res želiš pomagati...
mi moraš zaupati.
Zaupaj Willu Robinsonu.
Ja.
Tega ne bi rabil narediti sami.
Kolikokrat smo morali videti to stvar?
Oh!
Penny je vsakič opazila.
Milijon pokalov za prvo mesto na naši polici doma,
Judy pa prinese tisto za drugo mesto.
Mislim, da je bilo mišljeno kot opomnik, da se še bolj potrudi.
Vsakič, ko pridem v središče, še vedno pričakujem, da jih bom videl.
Mislil sem, da se bo to sčasoma končalo, ampak se nikoli ni.
Poskušam ne razmišljati o njih.
Je to grozno?
Ker ko naredim ...
Sprašujem se, ali sem kaj zgrešila.
Če bi bilo kaj drugega, bi lahko naredila
da nas drži vse skupaj.
d Ne skrbi d
d O stvareh d
d Ker vsaka malenkost d
d Vse bo v redu d
d Petje, ne skrbi d
d Za stvari d
d Ker vsaka malenkost d
d Vse bo v redu d
d Vstani danes zjutraj d
d Nasmehni se vzhajajočemu soncu d
d Tri ptičke d
d Bili so na mojem pragu d
d Ki so peli sladke pesmi d
d Melodija čista in resnična d
d Reči: "To je moje sporočilo zate" d
d Ne skrbi d
d O stvari d
d Ker vsaka malenkost d
d Vse bo v redu d
d Pravim, ne skrbi d
d O stvari d
d Ker vsaka malenkost d
d Vse bo v redu d
d Danes zjutraj vstala d
d In nasmehnil sem se vzhajajočemu soncu d
d In tri ptičke d
d Bili so na mojem pragu... d
d Peli so sladke pesmi d
d Melodije čiste in resnične d
d Rečeš: "To je moje sporočilo zate" d
d Vsaka malenkost d
d Vse bo v redu d
d V redu d
Prevedel: Branko
Tehnična Obdelava: FACEBOOK-CRAZY SRBIN PRODUCTION