EN NETFLIX-SERIE
Når bekymrer vi oss for at ingen andre er tilbake ennå?
Vi ble slukt av en diger munn. Hvem vet hva de måtte hanskes med?
Hva var det?
TIL LUFTSLUSE OG ELEKTROMAGNETISK ENHETSLAGRING
Å, gudskjelov!
Beklager, døra var stengt. Så roboten måtte...
Nei, jeg er bare glad det er deg.
Hva har skjedd her?
Ser ut som om alt er dekket av snørr.
Nei, spytt. Kanskje galle.
Vi ble slukt av en underjordisk organisme.
-Å. -Hvor lenge er det før vi skytes opp?
Vi må foreta noen reparasjoner til før vi letter.
Når oppdager marerittmaskinene hvor vi er?
Jo lenger vi er skjult, jo større er sjansen for oss.
Ingen kraft. Når robotene vet hvor vi er,
bør vi slå et hull på himmelen.
Ok. Flightoppdrag, forhåpentligvis for siste gang. Penny...
Vet det. Du skifter ut OGS-filtre,
som nok er tilstoppet av noe ekkelt.
Ikke bruk hendene. Jeg har hansker til oss.
Oss? Må jeg ikke gjøre den ekle jobben på skipet alene?
Nei. Robinson-familien holder sammen.
Gjør de det?
Smith, jeg trenger hjelp.
Vi må gjenopprette luftstrømmen om du vil puste når vi er ute i rommet.
Gjerne. Jeg elsker å puste.
Robot. Du må forsegle koblingstakpanelene.
Klarer du det?
Hei, Will, la oss komme oss opp. Se om vi kan få øye på Don.
Hei!
Vi klarer det.
Sammen.
Ja... sammen.
Vi må bytte ut resten av spolene.
Det må ikke være bunnfall på brennerne.
Judy sa hva du gjorde.
Hvordan du reddet henne. Unngikk vansker.
Ble lærer. Jeg ante ikke at du snakket fransk.
Litt.
Alle ungene våre overlevde et år på egen hånd,
og du var en del av det, så jeg burde vel være takknemlig.
De tok seg av meg. Vi tok oss av hverandre.
Jeg gikk glipp av så mye det året vi var fra hverandre,
og jeg vet at de ikke ville fortelle oss alt uansett,
men jeg trodde kanskje…
Kanskje hva?
Vel, kanskje du vet om det var noen utvikling
eller viktige ting som en mor burde vite om.
Pennys første kjærlighetstrekant.
Ikke vær redd. Det var ufarlig.
Vijay og denne høye gutten, Liam.
Hyggelig fyr. En skrytepave, spør du meg.
Judy må ha ment noe om det.
Det jeg så var at Judy fokuserte på å være en god kaptein.
Å oppdage at bare ved å gå ut av foreldrenes skygge
var det plass nok til at hun kunne innfri sitt eget potensial.
Men du lurer på hvordan hun var sammen med Grant Kelly.
Kom de overens?
Hva håpet du på, Maureen? At de gjorde det eller ikke?
Jeg... Det har ingenting med det å gjøre.
Ok, da. Ja, de kom overens.
Hva med Will?
Han virker, ikke vet jeg, mer alvorlig.
Han har mye å tenke på.
Som hva da?
Som...
Å styre kroppen. Du har sett ham. Han er bare armer og bein.
Ja vel.
Ok, jeg tror det er alt.
Takk for hjelpen.
Jeg rakte deg bare verktøyene.
Kom nå.
Det er mer å gjøre.
En ny frisyre? Jeg liker den.
Takk. Judy gjorde det.
Ja? Så jeg noe på haken din? En skygge?
Har du begynt å barbere deg?
-Det var ett hår. -Ja, men det ble langt. Veldig langt.
Penny ga det et navn før hun tok det.
-Hva kalte hun det? -Carl.
Du, Will.
Hør her…
Da vi først ble borte,
lovet jeg deg at jeg aldri skulle splitte familien igjen.
Og for et år siden skjedde det.
-Du hadde ikke noe valg. -Jeg vet det. Men jeg gikk glipp av mye.
Jeg fikk aldri møte Carl.
Så når vi endelig kommer til Alpha Centauri,
lover jeg deg
at vi skal skal gjøre noen far-sønn-ting.
Ikke mer løpe for livet eller slåss med romvesenroboter.
Ja. Det hadde vært fint.
Bare gjøre vanlige hverdagsting
som å gjøre deg flau overfor vennene dine.
Eller gi deg et urimelig tidlig portforbud.
Eller trekke meg i lommepenger når jeg glemmer pliktene mine?
Sier du det?
Han redder oss et par ganger,
og plutselig syns han at han fortjener lommepenger.
Hvordan løser jeg ellers spilleproblemet?
Å spille er bare et problem hvis du taper.
Jeg skal lære deg noen ting.
Det er derfor du bør ha faren din i nærheten.
Hva med å begynne med noe lite,
som å lære meg å bruke en barberhøvel?
Det liker jeg.
Jeg også.
Hvor ville jeg vært hvis jeg var Don West?
-Har ham. -Ja?
900 meter ut.
Noe tegn til SAR og vennene hans?
Ikke ennå, men det er bare et tidsspørsmål før de finner ut hvor vi er.
Du... Jeg må snakke med deg et øyeblikk.
Jeg har tenkt, og hvis vi kan komme oss ut herfra trygt,
er det ingen grunn til at vi må kjempe mot SAR i dag
eller i morgen.
Familien min må til Alpha Centauri.
Det er viktigere for meg enn noe annet.
Hjelpe familie.
Ja, det stemmer. Hjelpe dem å komme dit.
Og hvis vi må senere,
kan vi legge frem en ny plan, ok?
Ok.
Ja, bra.
Hei.
Kan jeg gjøre noe, så ting går raskere?
Enmannsjobb. Kan ikke skje raskere enn denne kan bearbeide dataene.
Sammen igjen.
Alle sammen.
Det er lenge siden vi var foreldre.
Man slutter aldri å være forelder.
Vi var bare arbeidsledige i et år.
Det er en bra jobb.
Ja, det er det.
Den siste.
To minutter til.
Mens det bearbeides, vil jeg at du tar en titt på noe Penny fant.
Jeg hentet alle harddiskene fra Fortuna.
Og det merkelige er
at alle ble slettet.
-Det er rart. -Ja.
Alle navigasjonsdata, flightrapporter…
Det eneste beviset på liv var kameraene.
-Er det... -Grant Kelly. Ja.
Han prøver ikke å skade ham.
Hva driver han med?
Jeg vet ikke.
En slags skanning eller avlesing.
-Jeg ser etter kroppsfunksjoner. -Når ble dette tatt opp?
Datostempelet er vanskelig å... Hva er det, 12?
21/12/44.
Hva er det? Det er fem og et halvt år siden.
Har noen en ekstra venstre støvel?
Jeg tar en joggesko, men foretrekker en støvel.
Er det Don? Don?
-Hei! -Hei!
-Hei, folkens! Penny! -Don!
-Å! Svett. Det er greit. -Hei, Debbie!
Vi har opplevd mye.
Forsiktig med hvor hardt du holder fuglen. Du vil ikke kvele høna.
Slapp av, hun vitser. Vi hører ikke på den gale dama. Vask deg.
Hei! Don! Hvorfor er du så sein?
Først måtte jeg kjempe mot dette slimete, sugemonsteret
som spiste venstre støvel.
Greia var diger, 1,80 eller 2,0 på tvers
med et dødsgrep som søster Louise som er på slutten av 80-åra
og fortsatt sterk.
1,80 eller to meter. Det er stort.
Men det skjedde merkeligere ting.
-Jeg støtte på en av disse robotene. -Gjorde du det? Hva skjedde?
Det var ingen steder å løpe.
Jeg så livet passere i revy.
Men han drepte meg ikke.
Han gjorde dette rare med klørne. Han skannet meg med et rødt lys.
Som om han gjettet min pris på et supermarked.
Og er noen er nysgjerrige,
er sexy astronautmekanikere til salgs for 2, 99.
Robotene gjorde likedan med Grant Kelly. Skannet ham mens han sov på Fortuna.
Datostempelet på den videoen,
21. desember 2044,
var bare noen dager før Julestjernen.
Den første kontakten mellom mennesker og romintelligens
var ikke med Fugleskremslet på jorda, men med Grant i rommet.
Fortuna var deres Julestjerne.
Men Fortunas sporingsdata ble slettet.
Ville robotene finne ut hvor den kom fra, var ikke den infoen ombord.
Jo, det var den.
Vi vet at menneskekroppen
stadig påvirkes av dens omgivelser på atomnivå.
Den plukker opp spormengder av partikler og kjemikalier og elementer
som vi møter når vi reiser gjennom livet vårt.
Noen tror at dette gjør kroppene våre
til punkt på et kart over universet og at
med riktig utstyr
kan man finne ut hvor en person har reist i livet sitt.
Som å følge kosmiske brødsmuler.
De trengte Grant for å finne Jorda, men de vet hvor vi er.
Hva vil de med Don?
Fordi Don er den eneste her som har vært på Alpha Centauri.
Nei.
Hva gjør vi?
Vi finner ut av det, ikke sant, mamma?
Jo, selvfølgelig.
Bare gi meg et øyeblikk.
Don, i hvilken retning gikk SAR?
Lydfiler lastet opp.
Kjøretøysporingssystem deaktivert.
Slapp av. Avslappede armer betyr mer kontroll.
Ja. Ok.
Hvorfor ikke gi litt mer gass?
Du kan ikke beskytte meg for alltid!
Hjelpe Will Robinson.
Ikke med dette.
Hvis vi er venner, hvis du virkelig vil hjelpe meg,
blir du her og sørger for at familien min er trygg.
Jeg må gjøre dette.
Du må la meg dra.
Vi drar dit så fort vi kan og advarer dem.
Hva er vitsen? Hvordan skal de bekjempe en robothær?
-Vi har gjort det før. -Har vi?
Alpha Centauri er ikke Resolute. Du kan ikke sprenge den.
Vi må gi dem en sjanse.
Jeg vet at instinktene mine ikke er på Robinson-måten,
men det er ikke noe galt i å velge å redde oss selv.
Vi har en robot, en motor. Vi kan dra hvor som helst.
Helst et sted der bakken ikke prøver å spise deg.
Vi rømmer ikke fra dette.
Hør, alt jeg sier er at om vi bare legger hodene sammen,
kan vi finne en bedre plan uten denne robothæren...
Går det bra?
Hjelpe familie.
Takk. Det føles alltid bedre når du er her.
Dette er Will Robinson fra 24. kolonistgruppe.
Dette er min sluttsending.
Forhåpentligvis ikke min siste, men hvis du ser dette,
er det mulig at ting ikke ble slik jeg hadde håpet.
Du er tapper, Will Robinson.
Det skal du ha.
Hvor er du?
Jeg vet at du kan oppklare dette.
Kom og ta meg.
Will Robinson.
-Alt må låses ned. -Det er bokstavelig talt ting overalt.
Alt du ikke vil bli slått med, må vekk.
-Får jeg fullføre? -Vi må dra!
Det som er bedre enn å dra, er å sørge for at SAR ikke kan det!
Hva mener du?
SAR angriper ikke Alpha hvis SAR ikke kommer dit.
Mulig vi holder ham her på denne planeten.
Hvordan?
Bombe ham! Slippe en Chariot på ham! Ikke vet jeg.
Vi har ikke tid! SAR kan starte når som helst.
Det gir ingen mening. Når ble du skannet sist? For én time siden?
Ja, omtrent.
Hvorfor har ikke SAR startet
hvis de visste om Alpha? Vi hadde sett eller hørt ham.
Mulig skipet er skadet. Han krasjet akkurat som oss andre.
Kanskje han vil ha mer enn et kart.
Will, han vil ha noe fra Will. Det har han alltid villet.
Hvor er Will?
Will?
Will!
Han er borte.
Borte? Borte hvor?
For å prøve å stanse SAR.
Hvordan vet du det?
Jeg fant dette.
Han etterlot en melding.
Dette er Will Robinson fra 24. kolonistgruppe.
Beklager, Maureen.
Dette er min sluttsending.
Forhåpentligvis ikke min siste, men…
Å, Will.
Hvis du ser dette...
Jeg burde visst.
...er det mulig at ting ikke gikk slik jeg håpet.
Vi kan ikke klandre oss selv.
Jeg må finne ham!
John! Stans, han er i en Chariot! Vi når ham aldri til fots!
Hei! Visste du om dette?
Will sier at dere har kontakt.
Vår eneste mulighet er å få Jupiter opp på himmelen
og lete fra lufta.
Vi kan dekke mer på kortere tid, og til helvete med å holde oss skjult.
Vi må finne Will før SAR gjør det.
Mamma, vent!
Kobler til.
-Hva om han gjør det rette? -Hva snakker du om?
Bare han kan forholde seg til robotene.
Kan bare han få en slutt på det?
Tenk om han ikke kan det? Penny, har jeg lært noe siden vi forsvant,
er det at når du tror at bare du har svarene, tar du vanligvis feil.
Noe tegn til Charioten?
Jeg oppfanger ingenting. Will må ha deaktivert sporingssystemet.
Hva med SAR? Metallet reflekterer lys.
Mulig vi kan få en refleks fra søkestrålene våre.
Hvor er du?
Og hva vil du med sønnen min?
Will Robinson vil komme for å redde deg.
Men ikke vær redd.
Jeg vil ikke skade ham slik du skadet meg.
Jeg vil lære av ham.
Hva vil du lære?
Hvorfor sluttet du å følge programmeringen…
Will Robinson gjorde noe med deg.
Her.
Jeg må vite hva det er.
Fortell meg det.
Du er svak.
Will Robinson omprogrammerte deg til å følge hans ordrer.
Han kontrollerer deg nå.
Will Robinson kontrollerer ikke meg.
Hvorfor tjener du ham, da?
Det er en god begynnelse.
Jeg heter Will Robinson.
Jeg vet at du allerede vet det.
Da du og jeg var i hulen,
ville du vite noe.
Jeg visste ikke hva det var da, men...
jeg gjør det nå.
Du ville vite hva som skjedde da Robot og jeg møttes i treet fordi
da begynte Robot å være annerledes.
Stemmer det?
Jeg vet at endringer iblant kan være skremmende, men…
de kan også hjelpe deg til å bli bedre enn før.
Forstår du hva programmering er?
Spør du om hjertet?
Ja. Hjertet er faktisk en form for programmering.
Det…
kan si oss hvordan vi skal handle…
hva vi kan risikere…
hvem vennene våre er.
Hjerter kan også knuses.
Akkurat som programmeringen din kan knuses.
Det er det vi gjør etterpå som betyr noe.
Det er noe du må vite.
Dine herrer, skapningene som programmerte deg,
de er ikke her lenger.
De er utdødd.
Jeg vet ikke hva som skjedde, men uansett hva de ville at du skulle gjøre,
spiller det ingen rolle lenger.
De er borte.
Du kan velge din egen programmering.
Du kan gjøre hva du vil.
Er det...
trist å vite at de er borte?
Iblant kan hjertene våre ha det vondt når vi er triste.
Ikke trist.
Vet du hvordan de døde?
Jeg drepte dem.
Fare, Will Robinson.
Der borte! Klokka to!
Hold dere fast!
Jeg forstår det ikke. Hvorfor gjorde du det?
Drepe alle herrer.
Nei!
Nå drepe hjerte.
Vær så snill, du må høre på meg.
Ingen programmering.
-Jeg vil ikke programmere deg! -Ingen herrer.
Robot!
Ikke noe hjerte.
Nå er du fri.
Will!
Husker du da alt begynte?
Vi ville bare ha en ny start.
Ikke bare et nytt hjem, men en ny start med hverandre.
Og uansett hvor mange ganger ting har gått galt,
å ha tilbrakt denne tiden sammen…
angrer jeg ikke på noe.
Mamma, pappa.
Jeg elsker dere. Jeg prøver å være som dere begge hver dag.
Og, Judy,
du forlot meg aldri.
Og, Penny, du har alltid støttet meg.
Don, du var som en bror for meg.
Og, Smith,
kanskje du ikke er så verst likevel.
Robot,
du er den beste vennen jeg har hatt.
Ta vare på familien min for meg.
Jeg gjør dette så dere kan overleve fordi dere er det som betyr mest for meg.
Dere er familien min,
og jeg elsker dere.
Jeg håper det er nok.
Ta av jakka hans.
Han har puls, så vidt det er.
Det er greit.
Jeg er her.
Pappa er her.
Vi tar av drakten.
Ok.
Ok, jeg har ham.
Ok.
Du skulle hindre dette i å skje.
Vi stolte på deg.
Du skulle beskytte ham!
Han blør. Jeg har ikke utstyr for å stanse det.
Jeg kan ikke hjerteoperere på Jupiter. Han trenger et sykehus.
Hvor skal vi finne ett i rommet?
Alpha Centauri.
Skal ikke SAR dit?
Ja, vi skal advare dem. Vi skal redde Wills liv.
Vent! Mamma! Han overlever ikke turen!
Vi må prøve!
Fest ham. Gjør alt du kan.
Kryorøret!
Det bremser blodomløpet. Hjertet belastes mindre.
Får vi ham til å sove, slår ikke hjertet så fort.
Han får en sjanse.
Gjør det.
Ok.
Kom igjen.
Kom. På tide å dra.
Noen tror at du ikke har følelser.
Jeg vet at du har det, men nå må du begrave dem.
Du må legge dem i en liten boks,
så du kan fokusere på det du må gjøre for å få oss ut av denne situasjonen.
Det du har gjort tidligere spiller ingen rolle, bare det du gjør nå.
Og akkurat nå
er det å få Will til Alpha Centauri det eneste som betyr noe.
Kryosekvens starter.
Vi må dra.
Uidentifisert oppskyting oppdaget.
SAR letter.
Klarer vi det i tide?
Det må vi.
Tekst: Øystein Johansen