‎Bună! Comandant Kelly. Sunt fiica ta.
‎Bună, Grant, sunt fiica ta.
‎Bună, sunt fiica ta.
‎Presiune cabină stabilizată.
‎Bun.
‎KELLY GRANT ‎TREZIRE
‎Procedură de trezire inițiată.
‎Defecțiune procedură.
‎Nu!
‎Ritm cardiac în scădere.
‎Nivel oxigen în scădere.
‎Răspuns pulmonar sub nivel optim.
‎Așa.
‎Defibrilator.
‎Unde e defibrilatorul?
‎Găsește o soluție!
‎Cortizon la nivel maxim.
‎Așa.
‎STERILIZATOR UV
‎Răspuns capilar în scădere.
‎Te salvez.
‎Haide!
‎Semnele vitale se stabilizează.
‎Bună!
‎Cine ești?
‎Eu sunt…
‎Domnule Kelly, sunt…
‎un astronaut.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Bine, m-am oferit să ajut,
‎dar ar trebui să știu la ce m-am înhămat
‎fiindcă sigur trebuie să scriu un raport.
‎Dacă vreți să fiți văzuți bine…
‎Prefer să stai pe inelul de Jupitere, ‎la temperatura de 106 grade?
‎John Robinson. O bilă neagră. ‎Contestă autoritatea.
‎Nu ajungem pe Alpha Centauri
‎decât cu un motor extraterestru ‎și un robot.
‎Acum nu-l avem pe niciunul,
‎fiindcă pericolul e insurmontabil.
‎Stai să ghicesc, ‎ai găsit o cale să fie montabil.
‎- A sunat deocheat. ‎- Avem un plan nou.
‎În loc să riscăm să capturăm unul viu,
‎folosim piesele unuia distrus ‎și-l resetăm.
‎Te referi la cei ‎care au explodat pe Resolute?
‎Cum să găsim fiecare piesă ‎dintr-un anumit robot?
‎Toate piesele de care avem nevoie ‎sunt într-un singur loc,
‎în fața unei peșteri, sub o prelată,
‎unde eu și Adler le-am lăsat.
‎E cel numit de Will „DRE”, ‎al doilea robot extraterestru.
‎Numai fiul tău ar pune nume cuiva ‎care vrea să-l ucidă.
‎Bine, în cel mai bun caz,
‎deși știu că n-o să se întâmple așa, ‎dar să zicem!
‎Chiar dacă reușim, ‎tot ne trebuie un motor.
‎Cred că faptul că vom avea propriul robot
‎ne va înlesni munca, nu?
‎Furtuna ne va proteja, ‎dar tot trebuie să ne grăbim.
‎Dacă îl reasamblăm
‎și decide că nu vrea să ne ajute?
‎Atunci nu-i dăm de ales.
‎Alo, codițe, încarcă-le cu grijă!
‎Da, ‎madame.
‎Anunță-ți prietenii ‎că, dacă sparg ceva de-al meu,
‎îi paște detenția.
‎Asta e o amenințare ‎pe o planetă extraterestră?
‎Puterea cuvintelor.
‎Nu ești singurul care se teme de pericol.
‎Mă bucur că te-ai întors la treabă.
‎Apropo, am observat ‎că ai coborât fără o soră.
‎- Judy se va întoarce curând. ‎- Dar cu câți pasageri?
‎Sunt curioasă, ‎dacă tot calculează cu minuțiozitate
‎cât aer vom avea pe Jupiter.
‎Încă un astronaut adult ‎ar putea complica lucrurile.
‎Hai să ne axăm pe pregătirea de plecare, ‎și nu pe cine e la bord.
‎Pot să ajut cu ceva?
‎- Anunță-mă dacă vezi robotul. ‎- Lipsește?
‎Mai pleacă uneori. Dar…
‎niciodată atât.
‎De cât timp e plecat?
‎De aseară.
‎Crezi că a pățit ceva?
‎E un robot de doi metri și 180 kg.
‎Nu cred că poate fi rănit.
‎Poate nu aici, unde ne-am ridicat tabăra.
‎Dar e o întreagă planetă neexplorată.
‎Dacă s-a îndepărtat mult,
‎cine știe ce e acolo?
‎Ești sigură ‎că dispariția robotului nu e un șiretlic
‎ca să mă prinzi singur departe de tabără?
‎Adică trebuie să te păcălesc ‎ca să stai cu mine?
‎Nu, dar îl căutăm de multă vreme.
‎E cel mai important de pe planetă.
‎Mai important ca mine?
‎Dacă nu poți să deschizi o falie ‎ în spațiu, da, Robotul e mai important.
‎Am o întrebare serioasă.
‎Știu că plecăm curând, ‎dar n-o să-ți lipsească locul acesta?
‎Fără reguli?
‎Va fi altfel când vom ajunge ‎pe Alpha Centauri
‎și vom reveni la normal.
‎Doar pentru că ne întoarcem ‎nu înseamnă că va fi normal.
‎Nu e nimic normal ‎la 97 de copii fără părinți.
‎Da.
‎Scuze. Eu…
‎Când ne-am separat,
‎credeam că va fi pentru câteva luni,
‎fiindcă mama mereu are o soluție la orice,
‎dar a trecut un an.
‎Nu știu dacă ei sunt…
‎Auzi? Știu că n-am cum ‎să fac întrebările să dispară,
‎dar pot să te ajut ‎să-ți iei mintea de la ele.
‎Ce e?
‎- Părul tău e… ‎- Cum?
‎Ce e?
‎Will!
‎Cum hotărăsc cine merge?
‎A fost o loterie sau…
‎Într-un fel, dar trebuie ‎să treci teste ca să te califici.
‎Deci acum mii de oameni locuiesc ‎pe Alpha Centauri.
‎Și tu ești căpitan.
‎Scuze. Doar că ești…
‎- Tânără. ‎- Foarte.
‎Tot o să-i întâlnești,
‎să știi că echipajul meu ‎este format din copii.
‎Copii?
‎Da, 97 de copii.
‎Cum să trimiți copii ‎într-o misiune de salvare?
‎Nu ne căutați, de fapt, nu?
‎Grupul de coloniști a avut probleme.
‎E complicat, dar…
‎stai liniștit,
‎suntem capabili să tratăm problema.
‎Dacă ai ști prin ce am trecut…
‎Ascultă, Robinson,
‎tocmai am aflat că mi-am pierdut colegul,
‎nava, aproape 20 de ani din viață.
‎Poate că ar trebui să te potolești ‎cu veștile o vreme.
‎Da, sunt de acord.
‎Eu…
‎Hai să ne axăm pe recuperarea ta.
‎Dar vreau să știu ceva.
‎Dacă nu mă căutai, ‎de unde știi atâtea despre mine?
‎Ești renumit pe Pământ.
‎De fapt, am scris un eseu ‎despre tine la școală.
‎Chiar așa?
‎Mereu m-am întrebat ‎cum ar fi să te cunosc.
‎Abia aștept să-ți văd nava!
‎NASA a făcut progrese impresionante
‎dacă ați venit atât de departe ‎într-un timp scurt.
‎- Am avut ajutor. ‎- Din partea cui?
‎A rușilor? Chinezilor?
‎A unui robot.
‎Așa.
‎La trei. Gata?
‎Da.
‎Unu, doi, trei!
‎Ca pe Resolute.
‎Dar nu suntem pe Resolute, ‎de ce se întâmplă aici?
‎Știți, mama voastră și cu mine
‎am întâlnit același fenomen.
‎M-ai urmărit?
‎Dacă știam că e atât de departe, ‎n-aș fi venit,
‎dar mă bucur că am făcut-o, ‎știu ce înseamnă faza cu părul.
‎De partea cealaltă ‎a zidului există tehnologie…
‎Extraterestră.
‎- …extraterestră. ‎- Știm.
‎Nu se poate.
‎Am fi văzut un semn,
‎robotul ar fi spus ceva sau…
‎Ce-i acolo?
‎Un fel de tunel.
‎Super! Da.
‎Sunt de acord ‎cu cel care vrea să-l acoperim
‎și să plecăm de aici.
‎- Nimeni nu vrea asta. ‎- Ar trebui.
‎Credeți că e o coincidență faptul ‎că l-am găsit când a dispărut robotul?
‎Putem afla într-un singur mod.
‎Cineva trebuie să intre.
‎Crezi că e o idee bună să învii un robot?
‎N-ați citit ‎Cimitirul animalelor?
‎Transportorul nu merge mai departe.
‎Trebuie să mergem pe jos.
‎Don, noi urmăm. Echiparea!
‎Pot să vă sugerez iar planul meu inițial,
‎ca eu să rămân aici? ‎Maureen merge cu tine? Voi doi…
‎E singura care știe ce căutăm.
‎N-o să vedem nimic.
‎Ea ne va monitoriza camerele de aici.
‎Dacă ajungem să confruntăm un robot zombi,
‎să se știe că amiralul Don West…
‎Nu ești amiral.
‎Comandantul Don West…
‎Nu.
‎Gata?
‎Sigur! Abia aștept!
‎Găsesc un loc la umbră. ‎Facem un picnic. Va fi grozav.
‎Ai adus sucul de rodie sau era treaba mea?
‎Nu mai știu, ‎data trecută am adus de mango.
‎Ne revedem curând.
‎Vă văd pe amândoi. Mergeți înainte.
‎Terenul e cam instabil. ‎Ai grijă la picioare, Don.
‎Nici nu-mi văd picioarele.
‎Mișcă-te 20 de grade spre dreapta.
‎Dreapta, 20.
‎Don, ești cam departe. ‎Apropie-te mai mult.
‎Sunt foarte dezorientat. ‎John e în stânga sau dreapta?
‎Stânga.
‎Caută lanterna mea, Don.
‎Bine…
‎Don?
‎I s-a întrerupt imaginea.
‎Don!
‎Îl auzi?
‎N-am nici semnal audio.
‎Don?
‎Don? De-abia…
‎Stai, cred că văd ceva acolo.
‎Ai grijă, John.
‎Don?
‎Stai!
‎Nu e bine.
‎Cred că o să…
‎John!
‎Scuze!
‎Doamne!
‎Ce se întâmplă? Nu-mi răspunde nimeni.
‎Credeam că te-am pierdut.
‎Bine.
‎John, stai!
‎- Întoarce-te spre stânga. ‎- Da.
‎Acolo! În fața ta.
‎Da, gata. Văd.
‎Nu e nimic aici.
‎Mai săpați. Poate a fost acoperit de…
‎Nu e nimic. E doar…
‎Dacă DRE nu e aici,
‎unde naiba este?
‎Sigur e o idee bună ‎să avem co-căpitanii aici în același timp?
‎Exact asta ar trebui să facă un căpitan.
‎Serios?
‎Credeam că dau ordine ‎și fac semne cu mâna.
‎Calmează-te.
‎Parcă mergem prin caca.
‎E o acumulare de noroi.
‎Vom fi bine.
‎Să știi că, ultima oară ‎când am fost blocată într-un tunel,
‎un monstru liliac voia să-mi mănânce fața.
‎Smith?
‎Mai ești acolo, Smith?
‎Desigur!
‎- Sigur o facem cum trebuie? ‎- Categoric!
‎La Cercetașe,
‎așa nu ne pierdeam în timpul drumețiilor.
‎Când nu mă mai auzi, ‎dacă se întâmplă ceva,
‎tragi de fir și eu știu ‎că ai nevoie de ajutor.
‎Ai fost cercetașă?
‎E așa de greu de crezut?
‎Atunci, răspunde-mi la o întrebare.
‎Ai fursecuri de cercetașe?
‎- Penny! ‎- Ce e?
‎Fursecurile ajută la emoții.
‎Vino!
‎Mergeți în continuare! Nu plec de aici.
‎Robotule?
‎Ești aici?
‎Ce e?
‎Urme.
‎Da.
‎Par să fie ale unui robot extraterestru.
‎Bine, ăsta e semnalul meu.
‎Cred că ar trebui să ieșim de aici.
‎Penny! Will!
‎Nu.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Nu știu.
‎Am apăsat un buton sau un comutator, ceva.
‎Să-l apăs din nou?
‎Smith!
‎Smith, ajută-ne!
‎E în regulă, nu?
‎Smith e afară, știe unde suntem ‎și ne poate ajuta.
‎Da.
‎Sigur ne va ajuta.
‎- Will, urmele par recente. ‎- Nu știu.
‎E un spațiu rece, umed. ‎Fără lumină, fără curenți de aer.
‎Sunt condiții perfecte de conservare.
‎Ce înseamnă asta?
‎Ar putea fi vechi.
‎Urmele bocancilor lui Buzz Aldrin ‎sunt încă pe Lună…
‎Apreciez că folosești istoria și știința
‎ca să mă plictisești întru supunere, dar…
‎Will, am văzut roboții de pe Resolute.
‎Îți știu numele.
‎Dacă sunt aici, ești în mare pericol,
‎amândoi știm asta.
‎Te rog, fii sincer. Ar putea fi recente?
‎Da.
‎Da, e posibil.
‎Să știi că, pe vremuri, era grozav.
‎Unii încă le cred grozave.
‎Frățiorul meu l-a purtat ‎de Halloween pe Pământ.
‎Unde te duci?
‎Vino cu mine!
‎Dacă sistemul de trezire a fost compromis, ‎nu vrem să-l declanșăm.
‎Nu putem muta capsulele pe jos ‎în tabăra ta, așa că…
‎Serios? N-a mers de 20 de ani.
‎Nici eu n-am făcut-o.
‎De aceea n-aș lega 350 kg de tine
‎și nu te-aș călări pe un câmp minat așa.
‎Ciudată metaforă, dar înțeleg.
‎Uite cum stă treaba!
‎Ai spus că fereastra de plecare ‎nu va mai dura mult.
‎Întrebarea este:
‎vrei să mergi pe jos sau vrei un vehicul?
‎- E totul în regulă? ‎- Da. Scuze.
‎Shen. El și Faith, femeia de pe Fortuna,
‎ei erau…
‎Când te antrenezi ‎pentru o misiune ca a noastră…
‎oamenii se apropie.
‎- Te pot întreba ceva? ‎- Da.
‎Când ai decis să părăsești Pământul,
‎ți-a fost greu să lași ceva în urmă?
‎Ceva de care să-ți fie dor?
‎Trebuia să te disciplinezi ‎să nu-ți fie dor.
‎A fost cea mai îndepărtată ‎călătorie spațială.
‎Pentru sănătatea mintală, ne-am angajat ‎să lăsăm tot și pe toți în urmă.
‎Nu e chiar adevărat.
‎Mă gândesc mereu la ceva de acasă…
‎Înghețata de ciocolată ‎de la McConnell's din Pasadena.
‎De vizavi de librărie.
‎O știi?
‎Da, mama ne ducea acolo mereu.
‎Cea de ciocolată era și preferata mea.
‎Ce mică e lumea!
‎Da.
‎Să ne mișcăm înaintea meteoriților!
‎Atenție! Cabina se depresurizează.
‎Credeam că e etanș costumul.
‎Am nisip în locuri ‎în care n-ar trebui să fie.
‎Nu-i nimic. Ne întoarcem cu întăriri.
‎Aducem echipaj și echipament ‎ca să capturăm un robot.
‎Nu-mi pasă de asta acum. ‎Îmi fac griji pentru fiul nostru.
‎Îmi fac griji pentru toți copiii noștri, ‎dar trebuie să ne axăm…
‎John, tu n-ai fost în peștera aceea. ‎Robotul acela îl voia pe Will.
‎Parcă era un atac personal.
‎Dacă DRE a revenit, ‎va găsi o cale să ajungă la Will.
‎Ce, e Will?
‎Ceva e ciudat.
‎Nu cred că sunt urme de roboți.
‎Cum adică?
‎Urmele au striații chitinoase ‎și articulații texturate.
‎Au forma roboților, ‎dar n-au fost făcute de metal.
‎Sunt organice.
‎Dacă nu roboții, atunci cine?
‎Penny? Will?
‎Dacă vreți să rămân aici în siguranță, ‎nu spuneți nimic!
‎Smith!
‎Am intrat într-un tunel întunecat ‎fără să știm ce se află aici.
‎Cât de proști să fim?
‎Uneori, trebuie să umbli în întuneric.
‎- Uneori, n-ai de ales. ‎- Mereu ai de ales.
‎Nu și dacă e singura cale ‎de a-i proteja pe cei dragi.
‎Asta ar face părinții noștri.
‎Will, ei nu sunt aici, da?
‎Nici Don, nici Judy.
‎Ea e la suprafață ‎și nici nu știu dacă e teafără.
‎Nici măcar nu știm…
‎Iar asta îmi amintește
‎că nu sunt o soră mai mare bună, ‎eu ar trebui să te liniștesc.
‎De ce nu ți-e frică?
‎Cine spune asta?
‎Atunci de n-o spui niciodată?
‎Will, ce-i aia?
‎Am întârziat.
‎Nu voiam să vin neînarmată.
‎Robotule!
‎Ești bine? Unde ai fost?
‎Pe bune? N-ar trebui să te salveze el?
‎Cred că vrea să-l urmărim. De ce?
‎Pericol, familie.
‎Deci ești plecată de aproape doi ani.
‎Știi ce se întâmplă pe Pământ?
‎Ai cum să-i contactezi pe cei de acasă?
‎Nu. Din păcate, nu.
‎De ce?
‎Mama mea
‎are aproape 80 de ani.
‎Mereu își făcea griji că plec în spațiu.
‎Abia aștept acel „ți-am zis eu”.
‎Și părinții tăi?
‎Părinții mei sunt în spațiu.
‎Se îndreaptă spre colonie, ‎cel puțin așa cred.
‎Ai simțit? A fost undeva aproape.
‎Parcă l-am simțit în stomac.
‎- Nu! ‎- Ce faci?
‎S-a slăbit o capsulă.
‎Mergi mai departe. Mă descurc.
‎Ai grijă!
‎Cum merge acolo?
‎Condu în continuare.
‎Ține-te! Te rezolv!
‎Judy!
‎Știu.
‎Pune-ți centura acum!
‎- Unde ai învățat să conduci așa? ‎- Mama m-a învățat.
‎- Unde ai învățat să fii așa de curajoasă? ‎- Cred…
‎că de la tata.
‎Furtuna de nisip se domolește.
‎Energia sa cinetică ‎n-o să ne mai mascheze mult.
‎Don, hai să oprim energia,
‎în caz că roboții patrulează zona.
‎Acum, cel mai mult contează
‎să aflăm dacă DRE e funcțional.
‎Chiar dacă e, chiar dacă e pe planetă,
‎nu contează, Will nu e aici, ‎e în siguranță. Toți copiii sunt.
‎Chiar așa?
‎Știu că ne-am spus în ultimul an ‎că sunt în siguranță,
‎dar dacă nu sunt?
‎Ascultă!
‎Cel mai greu e să nu știi.
‎Auziți? Urmele astea erau aici și înainte?
‎E ceva pe navă.
‎Ce caută?
‎Nu cred că caută nimic.
‎Cred că vrea să ne arate ceva.
‎Sper să fie ieșirea.
‎Incredibil!
‎De aici te tragi?
‎Parcă încearcă să-și amintească.
‎Crezi că cine a făcut locul acesta
‎te-a făcut și pe tine?
‎Da, Will Robinson.
‎Mai mult decât atât, sunt încă aici?
‎Nu.
‎Asta te întristează?
‎Dacă cineva te-a făcut, nu înseamnă ‎că te întristează plecarea lui.
‎Uneori, ne e mai bine fără ei.
‎Nu toată lumea are părinți ‎ca John și Maureen Robinson.
‎Poate că roboții și oamenii ‎nu sunt atât de diferiți.
‎Suntem la fel de buni ‎ca cei care ne-au programat.
‎Dar ne putem învinge programarea. ‎Uită-te la Robot!
‎La tine!
‎E frumos ce spui, dar, în cele din urmă,
‎mă tem că suntem
‎așa cum am fost construiți.
‎Unde te duci?
‎Ajutor familie.
‎Familia noastră sau a lui?
‎- Ce faci? ‎- Ai zis că ne trebuie un robot.
‎Da. Sincer, spune multe lucruri nebunești.
‎Planul tău încă poate funcționa. ‎Toate piesele sunt într-un loc.
‎Singura diferență e ‎că acel loc e nava noastră.
‎Nu e singura diferență.
‎Robotul e viu și te-ar putea ucide, John.
‎Dar e și singur.
‎Dacă e să avem ocazia să prindem unul viu,
‎să ne revedem copiii, ‎asta e șansa noastră.
‎De ce ne-ai adus aici?
‎Pericol, familie.
‎Tot spui asta, dar nu te înțelegem.
‎Ce pericol?
‎Sistemul Pericol.
‎E cumva Jupiter 2?
‎Părinții noștri. Ei sunt în pericol?
‎Îl cauți pe fiul meu?
‎Cine e? Ce e?
‎Pericol.
‎De ce ne arăți, dacă nu putem face nimic?
‎Vino!
‎Ajutor familie, Will Robinson.
‎Nu știu cum!
‎- Trebuie să facem ceva! ‎- Încerc!
‎Ajutor familie.
‎Mamă!
‎Tată! Mamă!
‎Tată!
‎- John, stai! ‎- E singura ocazie!
‎- Mamă! ‎- Will!
‎Will?
‎Ce se întâmplă?
‎Sperie-Ciori.
‎John, retrage-te.
‎Cred că e în regulă.
‎Mamă? Tu ești?
‎E un soi de truc.
‎Tată! Te aud și pe tine!
‎Will!
‎Will, nu știu ce se întâmplă, ‎dar vorbim cu tine printr-un robot.
‎Cred că e Sperie-Ciori.
‎Will, tu ni l-ai trimis?
‎Nu eu.
‎Robotul.
‎Urma să ne apărăm.
‎- Dacă nu ne opreai… ‎- Ăsta era pericolul.
‎N-au înțeles că încercai să ajuți.
‎Penny, tu ești?
‎Da, mamă. Bună, eu sunt!
‎Doamne!
‎Ne e foarte dor de tine!
‎Și mie.
‎Ghici ce! Ți-am citit cartea.
‎De patru, cinci ori,
‎și tot ce mi-am dorit în fiecare zi
‎a fost să-ți spun că e genială
‎și că tu ești genială.
‎Penn, Will, ce mă bucur să vă aud!
‎Ce face Jude?
‎E bine.
‎E cu voi?
‎Nu.
‎Nu, e ocupată.
‎Cu conducerea.
‎Greu e capul care poartă…
‎ce poartă căpitanii.
‎Cum e pe Alpha Centauri?
‎Nu vă speriați,
‎dar încă n-am ajuns.
‎- Ce? ‎- Suntem bine.
‎Ne-am rătăcit puțin.
‎Un an de zile?
‎Nu-i nimic. ‎Eu am fost rătăcit de la 20 de ani.
‎Am reparat un motor, ‎dar ajungem acolo în vreo două zile.
‎Și voi?
‎Noi…
‎avem nevoie de două lucruri
‎și acum avem unul.
‎E pe nava noastră. Nu știu dacă îl avem.
‎Ajutor prieten.
‎Ajutor familie.
‎Robotul spune să vă ajutați reciproc.
‎Se întrerupe.
‎- Și aici. ‎- Will, ascultă.
‎Când ajungi pe Alpha Centauri, ‎trebuie să oprești motorul,
‎ca să nu fii găsit.
‎- Bine? ‎- Asta aveam de gând.
‎Știu, dar acum e mai important ‎ca niciodată.
‎E posibil ca DRE să fie în viață.
‎Mamă?
‎Mamă, mă auzi? Te iubesc…
‎Sunt bine.
‎Sunt.
‎Și cu el ce facem?
‎Trecem la treabă.
‎Parcă spuneai ‎că partea grea e traversarea.
‎A fost.
‎Suntem la trei kilometri înălțime.
‎Dacă nu ai vreo pernă de aer,
‎asta e partea grea.
‎Stai liniștit.
‎Fiecare problemă are o soluție.
‎Stai așa, ce ai spus?
‎Nimic. Ceva ce spune mama mereu.
‎Am cunoscut o femeie care o spunea mereu.
‎Trebuie să-ți spun ceva.
‎Știu că ai spus că nu mai vrei vești azi,
‎dar cred că meriți să știi ‎motivul pentru care te-am ales
‎pentru acel eseu.
‎Trebuia să facem o compunere ‎despre eroul nostru preferat
‎și n-am putut alege între doi oameni.
‎Unul era tatăl meu, pușcaș marin,
‎probabil cel mai curajos și mai bun tată ‎pe care l-aș fi putut avea,
‎iar celălalt era un om ‎pe care nu-l cunoscusem niciodată,
‎dar care făcea parte din viața mea.
‎Mama lui venea la noi ‎de Ziua Recunoștinței…
‎și era acolo în ziua
‎în care am predat eseul.
‎Mama a lucrat cu el la NASA,
‎iar când vorbea despre el,
‎spunea că el și-a dedicat viața spațiului.
‎Dar că a dat vieții ei ceva ‎căreia să i se dedice.
‎Pe mine.
‎El n-a știut niciodată că exist
‎și nu l-am numit niciodată tatăl meu,
‎fiindcă acel loc era deja ocupat,
‎dar m-am întrebat ce-ar spune ‎dacă ar auzi această poveste.
‎Cred
‎că ar începe cu „mă bucur să te cunosc.”
‎De asemenea.
‎Hai! Trebuie să ne întoarcem, ‎să le dăm vestea cea bună.
‎Bine, vin imediat.
‎Am observat că n-ai spus părinților tăi ‎că sunt în viață.
‎Fără supărare, dar am avut ‎ceva mai important de discutat.
‎Am altă teorie. Cred că m-ai protejat.
‎Ca nu intru în belele ‎ca pasager clandestin
‎și ți-ai protejat părinții
‎ca să nu-ți facă griji ‎că ești singur cu mine.
‎Interesantă teorie!
‎Ești un om bun, Will Robinson.
‎Ai fost singur în ultimul an, dar valorile ‎pe care ți le-au insuflat părinții,
‎programarea ta inițială
‎a rămas fixată.
‎Mai bine că n-am plecat mai devreme.
‎Adică?
‎Dacă n-am fi fost blocați aici ‎atâta amar de vreme,
‎n-am fi găsit locul acesta
‎și n-ai fi luat legătura cu părinții tăi.
‎Uneori, tot răul e spre bine.
‎L-ai găsit pe Sperie-Ciori ‎ca să-mi ajuți părinții,
‎așa îți ceri tu scuze?
‎Oricum,
‎mulțumesc.
‎Ce e acolo?
‎Ceilalți roboți,
‎ei știu ce s-a întâmplat aici?
‎Că cine i-a făcut…
‎a dispărut?
‎Nu, Will Robinson.
‎Atunci, așa îi punem capăt.
‎Când roboții ne-au atacat, ‎ei nu asta voiau.
‎Asta fuseseră programați să facă.
‎Ordinele primite, programarea lor inițială
‎acum e învechită.
‎Trebuie să le arătăm asta cumva.
‎Pericol, Will Robinson.
‎Te gândești la DRE.
‎Crezi că-și va aminti de mine?
‎Găsire Will Robinson.
‎Subtitrarea: Ramona Coman.