EN NETFLIX-SERIE
Jeg går inn i lasterom én nå.
Brenselcellene genererer fortsatt minstekraft.
Du har forhøyet puls.
Ikke mål kroppsfunksjonene mine.
Bare hold øye med den ødelagte motoren og asteroidene.
Tror du han fortsatt lever?
Det har gått 20 år.
Landingssfartøyet er borte.
I en nødssituasjon ville det startet med mannskapet i kryorørene.
Mulig jeg finner ut hvor de dro.
Ok.
Radaren prøver å angi et signal fra Fortuna-fartøyet.
Hallo?
Judy, pulsen din går amok. Er det noen der?
Faith Carson, nyttelastspesialist.
Død.
Dødsårsaken må jeg avgjøre senere.
Vær forsiktig, er du snill.
Jeg har det bra.
Jeg vil vite hva som skjedde her og hvorfor mannskapet forsvant.
Der er mannskapet i kryorørene.
Advarsel!
Styrbordmotor A, svikt.
Styrbordrakett A, frakoblet.
Drivstofflekkasje i hovedtenneren.
Sammenstøt umiddelbart forestående.
En enorm asteroide kommer mot oss.
Én ting først.
Mer enn én ting skjer.
Kanskje på tide å komme tilbake nå.
Jeg er nesten der.
Nesten der.
Sikkerhetssystemer initiert. Autopilot satt inn.
-Klargjør for landing. -Judy er ikke med! Slå av!
-Landingssekvens om 90 sekunder. -Jeg er låst ute.
Nitti sekunder?
Judy, datamaskinen tok over. Vi lander nå.
Jeg kommer.
SØK UFULLSTENDIG
Vijay, forbered landing.
Alle må spenne seg fast!
Ok. Spenn dere fast.
Går det bra? Her. Ok.
Nå har jeg deg.
Smith?
Hva gjør du her?
Hvordan havnet du på skipet?
Jeg drar dit jeg trengs.
Si at jeg hører ting, er du snill.
349 DAGER SENERE
Du skal være på vakt.
Kapteinens logg, dag 349.
Pappa, vi er fortsatt her.
Hvor det nå enn er.
Resten av planeten døde for lenge siden.
Hvordan og hvorfor vet vi ennå ikke,
men Jupiters datamaskin fant et sted i dalen
der liv kunne overleve, og hittil har vi også overlevd.
Maisavkastningen økte med 3 % fra forrige uke.
Solpanelene er optimert.
Batteriene er fulladet.
Ingen store skader eller sykdommer å innrapportere.
Vi har også en skole nå.
Doktor, eller burde jeg si fru Smith, har visst funnet sitt sanne kall.
Trusselen fra fallende meteorer fortsetter, så vi er på vakt
og overvåker himmelen dag og natt.
Hittil har ingen nådd oss her nede i dalen.
For oss er det flaks,
men ingenting hindrer noen i å savne foreldrene
eller lure på om vi kommer oss til Alpha Centauri.
Det viser seg at det ikke er fort gjort å støpe om en skadet motor med rå titanmalm.
Vi har nå tre timers skift,
men hittil har vi bare raffinert 72 % av materialet Will sier vi trenger
for å få Jupiter flyvedyktig.
Han jobber sikkert så fort han kan.
Det går bare mye saktere enn noen ønsker.
Det skulle bare ta noen uker, og det har blitt til et år.
Will tar det visst personlig.
Han ser ikke ut som om han har sovet på måneder.
Han snakker ikke med meg om det.
Vi snakker ikke stort om noe i det siste.
Ingen av oss gjør visst det.
Penny virker fjern, forvirret.
Det er vel bare guttene, men jeg vet at det er mer.
Hun er sint på meg for noe.
Skulle ønske jeg kunne fikse det, men ansvaret gir meg lite tid til familien.
Uten deg eller mamma tror jeg vi alle er litt bortkomne.
Selv roboten ønsker virkelig å være hjelpsom,
men han ser ut til å lete etter hva formålet hans er.
Jeg gjør visst også det på en måte.
Ingen vind i morges.
Se, denne kommer til toppen.
Familie, Judy Robinson.
Jeg prøver å kontakte hele Fortuna-gjengen, ikke bare Grant Kelly.
Familie.
Lurer du aldri på hvor du kom fra?
Siste forsøk på å kontakte det savnede fartøyet
var like mislykket som alle de andre.
Jeg vet ikke når du får høre disse rapportene, pappa. Håper det blir snart.
Oppdragsrapport.
John Robinson, bergingsteamleder.
Det er som alltid vrient å forutse robotpatruljer.
Hittil vet de ikke at vi er her.
Vi har funnet flere Resolute-vrakrester.
Ligner en bit av H-dekket.
Sannsynligvis finner vi de siste forsyningene vi trenger.
Så tøft som det er her nede, holder det tankene våre unna det vi har mistet.
Ok. Vi har to timer til lynet treffer,
så da må vi være i lufta,
om du ikke vil tilbringe 23 dager til her nede.
Du, hold deg til listen.
Finner vi alt på den, blir dette vår siste tur.
Og husk, behold ponchoene på.
De sprer biosporene deres.
Uansett hva dere har elektronisk, hold det avslått.
Det er som ferten av blod. La oss komme i gang.
-Ok. -Oppfattet. Denne veien.
Beckert, ta lommelyktene. Sørg for å få ut batteriene først.
Dette er min sønns yndlingssmak.
Dukk!
Beckert, ingen lommelykter.
Nei!
De kommer!
Penny, hvordan slutter boka du skriver?
Nervepirrende.
Virkelig nervepirrende?
Ja, en fin måte å si at jeg stanser midt i.
Men skriving var mitt gamle jeg.
Hvordan er hun annerledes enn ditt nye jeg?
Jeg pleide å bry meg for mye om ting. Jeg arvet det fra foreldrene mine.
Tror du de har det bra?
Jeg misliker hypotetiske spørsmål.
Jeg lever i øyeblikket.
Derfor liker jeg deg, Penny.
Stabiliserer trykket.
Varm opp dette til 900 grader Celsius, takk.
Will!
Passer det dårlig?
Samme som alltid. Hva gjør du her?
Jeg bare lurte på hva som tar så lang tid.
Å raffinere titan er verre enn å undervise i fransk.
Jeg gledet meg til å leve lykkelig på Alpha Centauri.
Det er ikke ille her.
Alle var så glade da du sa at vi bare skulle være her noen uker.
Folk er mindre glade nå.
Å plage meg vil ikke få ting til å skje raskere.
Kan jeg gjøre noe som ikke medfører å stå opp til knærne i kaldt vann, så si ifra.
Gjenstanden nærmer seg.
BANE-ADVARSEL
Skynd dere!
Skynd dere, folkens.
Innkommende meteor! Alle til bunkeren!
Ok, til bunkeren!
Alle drar til bunkeren!
Fort!
Kom igjen! Litt raskere!
Hvor er Penny?
Kom igjen!
Mamma? Her er jeg.
Ok.
Faren er over.
Bra jobba. Vi må bare være raskere neste gang.
La oss ikke gi opp.
Fint.
-Alle tilbake på jobb. -Jeg kan rydde opp.
Mange her syns du er kul.
-Du er et dårlig eksempel som overser alt. -Det er din jobb å være eksempel.
Du er en del av mannskapet som alle andre.
Det brant opp i atmosfæren. Det gjør det alltid.
En dag skjer kanskje ikke det.
Judy!
Husker du det vi fryktet for ca. et år siden?
Det vi aldri trodde ville komme frem fordi vi var borte?
Dette simulerer det som skjedde tidligere.
Ser du kollisjonen mellom de to asteroidene?
Se hva som så skjedde.
Hva skjer?
Én av bitene er meteoren som nå falt,
men se alle småbitene som også løsnet.
Mange av dem flyter ennå i bane.
Det blir eksponentielt mer overfylt der oppe.
Når slutter datamaskinen å kunne navigere oss gjennom kaoset?
Med denne hastigheten, fire eller fem dager.
Vi sitter fast her for alltid.
Det tar dere mer enn fire dager å reparere skipet.
Med nok titan, kan jeg gjøre det på fire timer.
Gid jeg kunne gjøre dette alene.
Hva da?
Så da vi først kom hit,
oppfanget Jupiter-sensorene en titanforekomt tre kilometer oppe.
Vi ba roboten hente den, men steinen klarte ikke vekten,
og jeg trodde det var slutten,
men ting har endret seg.
Den gode nyheten er at vi er mye lettere enn roboten.
Sa du tre kilometer? Hvem her har klatret tre kilometer? Ikke engang du.
Er det verre å falle tre kilometer enn én?
Denne planetens atmosfære ble revet bort av katastrofen som ødela den.
Vi var heldige som fant atmosfære nede i denne kløfta.
Høyere oppe forsvinner den helt.
Derfor trenger vi nå romdraktene våre.
Vi har bare én sjanse.
Så dette må lykkes,
ellers kan vi glemme å se Alpha Centauri eller foreldrene våre.
Da klargjør alle draktene sine, så printer vi ut utstyret vi trenger.
Fare.
Få høre.
Hjelpe Will Robinson.
Jeg vet at du alltid prøver å hjelpe meg,
men du kan ikke det nå.
Ok?
Hei.
Du var taus. Har du ingen spørsmål?
Du var veldig grundig.
Vi har vært i vanskeligheter før, men vi har alltid klart oss.
Ja, med mamma og pappa der til å hjelpe. Hvem vet hvor de er nå?
"FARE"-SYSTEM SOLSKINNSBASE
-West. -Ja?
Har du alt etter forsyningskjøringen, så det kan gjøres operativt?
Jeg garanterer at systemene er i gang innen 24 timer.
-Samt klimaanlegg? Det er varmt her. -Stjerner er varme. Hva skal jeg gjøre?
Heldigvis avgir de fotoelektriske støy som skjuler oss for fienden.
Nå som vi er skjult
kan vi fokusere på å finne en vei tilbake til barna våre.
Ikke et sekund går uten at vi tenker på dem.
Vi trenger
en av robotens motorer for å nå Alpha Centauri,
og den motoren kan bare betjenes av en robot.
John, kan du kommunisere med det vi står overfor?
De liker oss ikke.
De hater oss ikke.
Den eneste de bryr seg om er sønnen min,
og han er ikke her.
Oppdager de oss, dreper de oss. Holder vi oss skjult, overlever vi.
Men vi har lært at hvis vi tar noe som tilhører dem,
slår de tilbake.
Hvordan ta det uten å bli rammet?
Jeg vet ikke.
Jeg er ikke redd for å gjøre det. Uansett risiko vil jeg tilbake til datteren min.
Tapperhet får oss ikke langt.
Jeg håpet at Maureen kanskje kunne dele innsikt med oss i dag.
Du må diskutere det med henne.
Greit, folkens. La oss komme i gang.
Hei, søta.
Jeg har savnet deg sånn.
Får du respekten du fortjener?
Gi meg beskjed. Jeg går til HR!
Hvordan vet du hvilken som er din?
Hva slags far tror du jeg er?
Ja! Ses snart. Jeg elsker deg.
Har ikke du et teselskap i offisersmessa?
Det er mer en uformell sammenkomst.
Så hyggelig.
Snakket du med Victor om vaktplanen?
Han sa det var min jobb.
Ok, bra. Vi er tilbake til toere.
Ikke helt. Vi skal holde oss til fire timers romturer.
Hva?
Vi må fortsette å dytte.
Hvis vi får temperaturen under 90, blir vi lykkeligere.
Ava, kom nå.
Jeg gjør bare… Jeg bare...
Hva glor du på? Har du noe å si?
Maureen! Hei.
Ingen liker meg.
Ingen likte meg heller.
Kvitter ut arbeidet mitt.
Ingen sprekker i vulsten. Et rett ledd.
Bra til rutinearbeid å være.
Jeg er flink sånn.
Einstein var flink på fiolin. Ingen kjøpte albumet hans.
Jeg trengs her.
Vi er inne på fiendens territorium, og du tror du trengs der?
Skal du kvittere ut jobben min?
John er tilbake.
Takk for at du sa ifra.
J2. Dette er ditt, ikke sant?
Ja.
Vi omorganiserer G-seksjonen for å innpasse TCS.
Du må rydde lugarene, ellers kan ikke arbeidet fortsette.
Ok.
Maureen?
JOHNS OPPGAVELISTE
JEG ER HJEMME
JEG ER TILBAKE
Ok, pappa.
Jeg vet hva du vil høre. Jeg skal være så forsiktig som mulig.
Jeg godtar det uventede.
Når ting går galt, vil jeg ikke stå og klage.
Jeg skal vurdere alternativene, gå videre, eller i dette tilfellet, opp.
Og som alltid
styres jeg av kunnskapen om at alt jeg gjør,
gjør jeg for velværet til de 97 barna i min omsorg.
Judy, slo du inn et anker som ikke satt fast?
Nei, hvordan det?
Hva er det?
Er det rart at jeg syns det er søtt?
-Nei. -Ja!
La oss fortsette. Vi må nå 1500 meter før det blir mørkt.
Will er ikke den samme som før.
Jeg snakker ikke om frisyren
eller det faktum at han er høyere enn meg nå.
Han skjuler noe.
Si det hvis du vet noe.
For alles skyld.
Går det bra?
-For et mareritt. -Ja, det kan du si.
Det har vært et mareritt for meg også.
Snakker hun noen gang om meg?
Penny og jeg har ikke snakket stort.
Jeg savner hvordan ting pleide å være.
Jeg også.
Hei.
Vil du ha noe å spise?
"Noe" stemmer.
Det er mange smarte folk her. Men ingen vet hva som er i dem.
Jeg tar det som et nei.
Jeg hørte det var tøft der nede.
Det var som det var.
Hvordan var det her?
Travelt.
Vi må fullføre TCS-kjølesløyfene.
Ja, apropos det...
Vi må rydde barneværelsene.
Jeg må sove. Jeg har et skift om seks timer.
-Dropp skiftet. -Umulig. For stramt tidsskjema.
Det er ting vi må ta oss av her.
Jeg stopper deg ikke.
Maureen, hva gjør du?
Jeg gjør det jeg alltid gjør, holder alt i gang.
Vi er sammen om dette.
Du er kona mi.
Ja, og jeg var mor.
Se på oss. Vi har ingenting.
Du har meg.
Beklager.
Ok.
Bra, Penny.
Ok.
-Høyre fot ned på utspringet. -Ok.
Ok, takk.
-Du har den! -Selvsagt.
-Venstre hånd her. -Ja, jeg har den også.
Her, kompis.
Du distraherer. Stans.
-Will! -Will. Slipp meg ned.
Ok.
Nei.
Vijay, går det bra?
Jeg har det bra.
Jeg kan ha skadet håndleddet.
-Hvordan føles det? -Greit.
-Det, da? -Det gjør vondt.
Det begynner å hovne. Jeg tror det er brukket.
La oss fokusere på det uskadde håndleddet.
Ikke føl deg ille til mote Det vi gjør er vrient.
Liam, kan du komme og ta med legeveska?
Jeg er på vei.
Han tar deg med til leiren, ok?
Dette var det jeg var bekymret for.
Will Robinson!
Du er ingen helt likevel.
Oppdriften er helt sprø. Kan den faktisk blåse oss bort?
Helt klart.
Jøss, se!
Det er en stund siden det bare var oss.
Bare få det vi kom hit for, ok?
Ja.
Penny, hva ser du etter?
Hva er dette?
Det er en svært sterk radiosignalmottaker...
fordi vi kan være høyt nok
til å oppfange et signal fra Fortuna-landingsfartøyet, hva?
Du leter etter Grant Kelly.
Jeg har prøvd å kontakte Fortuna-mannskapet siden vi kom.
Hva gjør du om du får et signal?
-Det er ingen. -Kanskje om vi går høyere opp.
Blir du med oss ned, eller hva?
Vi har alt titanet. Nedstigningen er allerede ankret.
Drar du fra oss her 3 km oppe?
Jeg har aldri vært så nær før. Forstår du ikke det?
Jo, du fikk oss til å forlate familien, og nå ser du etter en ny.
Hva er den lyden?
Det er bare vind.
Nei. Det er noe annet.
Hva er de for noe?
Å, herregud!
-Hva skjedde? -Fort, hjelmer på!
Vær forsiktig med oppdriften.
Jeg tror vi har større problemer enn oppdriften.
De insektene! De spiser opp søylen under oss!
-De er som steintermitter! -Synes du ennå at de er søte?
Hvordan kommer vi oss ned herfra?
-Vi kan ikke gå ned. Vi må opp. -Hva?
Vi kan ikke dra uten titanet.
Will? Virker som et geologiproblem.
Ting som eter stein er ikke geologi.
-Hva ville mamma og pappa gjort? -Det er kun oss.
Kom nå, Magnesium. Vi gjør det til noe vi vil fortelle rundt et bål.
Vi flyr!
Det er en fæl historie.
Nei. Vi kan ri på oppdriften, ikke sant?
Ja, la oss teste det.
Ok.
Ser dere? Det virket.
Ser vi på den samme testen?
Vi må sjekke oppstigningen.
-Hva? -Ok.
Skal jeg hoppe over kanten?
Nei, alle hopper over kanten sammen. Hold hånda mi.
Hold øye med meg. Jeg skal få oss dit.
På tre?
En...to...
tre!
Ok! Vi flyr!
Det funker!
Når jeg sier gå, slipp. Greit?
Ok.
Er dere klare?
Og slipp!
Will, går det bra? Hei, går det bra?
Ja.
Penny! Hei!
Hei, er du skadet? Penny?
Hei. Er du skadet?
Det er greit.
Vi har titanet. Vi kan dra ned igjen.
Nei, vent. Vent litt.
Jeg tok denne før den falt.
Nei.
Jeg er ansvarlig for dere to
og nesten hundre andre unger på leiren.
-Pappa ville ikke... -Han er ikke her nå.
Skulle ønske han var det, men det er han ikke.
Det siste året har jeg vært så sint.
Jeg mente at du var grunnen til at vi måtte dra.
Jeg visste ikke at du bare passet på meg.
Og ingen passer på meg slik du gjør.
Det er det familie gjør.
Dra og finn Grant Kelly.
Kan du fikse motoren nå?
Ja.
Leiren skal ikke ta fyr før du er tilbake.
Værsågod.
Ta dette til smia, ok?
Dette er fungerende kapteins logg, dag 352.
Fungerende visekaptein.
Du ødelegger opptaket. Jeg må begynne på nytt.
Er du ikke presis, bør du begynne på nytt.
Titanet er anskaffet. Reparasjon av Jupiter kan nå fullføres.
Du ville vært veldig stolt. Vi gjorde alt selv.
Og vi fløy fra en klippe.
Nei. Nå må jeg slette den delen.
Fungerende visekaptein Penny Robinson mønstrer av.
Du trengte ikke klatre, men da vet du det.
-Hva snakker du om? -Jeg har fikset noen bøker i min tid.
Hvis du virkelig vil være en effektiv tyv, lær deg regnskap,
men hvis du vil fakke en tyv...
Det er en enorm mengde titanmalm som forsvant.
Jeg er sur fordi jeg ikke fant det før, men etter et års barnevakt
mister jeg den ferdigheten.
Men hvem ville trodd at Will Robinson
ville sabotere vår eneste måte å komme oss til Alpha Centauri på?
Du har rett i alt.
Det var meg.
Jeg forstår ikke hvorfor du ikke vil dra.
Robotene leter ikke bare etter motorene sine lenger.
De leter etter meg.
Hvordan vet du det?
De vet hva jeg heter.
-Hva vil du gjøre? -Jeg jobber med det.
Det rører meg at du betror deg til meg.
Kan du holde dette hemmelig?
Det er noe jeg er flink til.
Tydeligvis
har noen rotet med malmen vi trenger for å fikse motoren og forlate dette stedet.
Smith tror det var meg,
men hun tar feil.
Det var deg, ikke sant?
Hvorfor gjorde du det?
Hjelpe Will Robinson.
Du visste at jeg følte meg trygg her.
Eller iallfall tryggere enn å møte det som er der ute.
Du prøvde å beskytte meg, men…
jeg er ikke barn lenger.
Fare, Will Robinson!
Mulig den eneste måten å få slutt på dette er å møte faren.
Robotene kommer etter meg.
Og når de gjør det, om familien min er i nærheten,
blir de skadet.
Eller verre.
Det betyr at når alle har kommet til Alpha Centauri,
må du og jeg forlate dem.
Hvis du virkelig vil hjelpe meg,
må du stole på meg.
Stole på Will Robinson.
Ja.
Du burde ikke måtte gjøre dette alene.
Hvor mange ganger må vi se denne?
Penny så den hver gang.
En million trofeer på hylla hjemme,
og Judy har med den for andreplassen.
Jeg tror det var ment som en påminnelse om å presse seg hardere.
Hver gang jeg kommer inn i navet, forventer jeg fortsatt å se dem.
Jeg trodde det ville ta slutt, men det gjorde det aldri.
Jeg prøver å ikke tenke på dem.
Er det forferdelig?
Når jeg gjør det,
lurer jeg på om det var noe jeg gikk glipp av.
Om jeg kunne ha gjort noe annet
for å holde oss sammen.
Ikke vær redd
For noe
For hver liten ting
Vil gå bra
Synger ikke vær redd
For noe
For hver liten ting
Vil gå bra
Sto opp i morges
Smilte til sola på vei opp
Tre små fugler
satt på terskelen min
Som sang søte sanger
Melodi ren og sann
Sier: "Dette er mitt budskap til deg"
Ikke vær redd
For noe
For hver liten ting
Vil gå bra
Jeg sier, ikke vær redd
For noe
For hver liten ting
Vil gå bra
Sto opp i morges
Og jeg smilte til sola på vei opp
Og tre små fugler
Satt på terskelen min
De sang søte sanger
Melodier rene og sanne
Sier: "Dette er mitt budskap til deg"
Hver liten ting
OPPGAVELISTE: ROBOT MASKIN KLEMME UNGENE
Vil gå bra
Bra
Tekst: Øystein Johansen