JERSEY, KANALØYENE, SOMMEREN 1942
DET ENESTE BRITISKE TERRITORIET SOM FALT I NAZISTENES HENDER
ADOLF HITLER BEORDRER AT ENGELSKMENN IKKE FØDT PÅ ØYENE-
-SKAL DEPORTERES TIL TYSKLAND MED SINE FAMILIER
MENN TATT TIL FANGE I EUROPA-
-FØRES TIL ØYENE OG SETTES I TVANGSARBEID
EN SANN HISTORIE
-Få de fordømte russerne av båten! -Skal bli!
Få opp farten!
Fortere!
Få opp farten!
Kom.
Dere får ikke passere.
-Vær så snill, jeg må få ta farvel. -Gå, da.
Takk. Unnskyld meg.
-Doreen! -Lou.
Ivy.
-Til turen. -Takk.
Har de sagt hvor dere skal?
-Fordi mannen din har bodd i England? -Fordi han ble født der.
Finnes det ikke noen måte? Ivys Arthur ble født der.
Man må bli klassifisert som viktig, bonde, direktør eller noe sånt.
Unna!
Først jødene, nå engelskmennene. Hvem kommer så?
Lou, se. Flere russere.
Hva skal vi gjøre? Arthur er ikke bonde. Vi blir satt på neste båt.
Vi må snakke med Brian.
Unnskyld, sir.
-Det er ikke så enkelt, Louisa. -Jo, det er det.
Direktører er unntatt, men det må skje i dag.
En slik forfremmelse vekker lett mistanker.
Sir, hvis det bare gjaldt meg, hadde jeg ikke spurt.
Men det er Ivy og gutten også. Han er bare tolv år.
De sendes visst til Tyskland.
Min fetters sønn ble buret inne bare fordi han gjorde V-tegnet.
Desto større grunn til å hjelpe til.
Som kaninen jeg ga Mary...
...og eggene...og melken fra Rene.
-Greit. -Takk, Brian.
Maude og Lily!
-Hva var det? -Antakelig dynamitt fra steinbruddet.
-Stakkars russere. -Russere?
De tvinges til å bygge befestninger.
Skulle mr. Churchill redde oss?
-Ikke morsomt, Arthur. -Jeg prøvde ikke å være morsom, Ivy.
-Du kunne lurt meg. -Det er umulig.
Takk, Annie.
Hei, Margaret.
-Rakk du dit i tide, mrs. Gould? -Ja. Ikke pakk inn disse.
-La ham få litt. -Han er bare tolv.
Han er gammel nok. Det er jo bare epler, nesten bare...
Skål for den nye visedirektøren for Jerseys postvesen!
Takk Gud! Nå får jeg kanskje sove i natt.
-Hyggelig å se deg i dress. -Det har du gjort før.
Hold opp, gutter!
-Hvem vil ha mer kake? -Jeg tar gjerne det, Lou.
-Kan jeg gå ut og leke? -Ja, men portforbud klokken ti.
Og ikke gå for langt vekk, Rex.
-En til, du som liker søtsaker? -Gjerne.
-Hvor mange ganger tok mamma deg? -Jeg fikk juling hver gang.
Du gråt inntil Lou tok deg til godte- butikken. Hun gjorde som du ville.
-Sherbet Dabs var favoritten hans. -Sherbet Dabs... Sitronsmak var best.
BBC hadde som vanlig en optimistisk tolkning av alt i går kveld.
Spør du meg, var bombetoktet mot Ruhr i forrige uke en katastrofe.
-Har du hørt noe fra guttene, Lou? -Ikke noe fra Ralph.
Jeg fikk et Røde kors-brev fra Ted. En studiekamerat er på samme båt.
Men det var datert i mars, og Dinah hadde heller ikke hørt noe...
-Beklager. -Ingen fare. Han beskytter de gode.
Rex? Rex!
Kom.
Lou.
Det er Jess Le Cornu. Hun har kommet til butikken siden hun var liten.
-Hvorfor gjør jentene det? -I Paris også, sier broren min.
Gaver, ekstra rasjoner...
De er for unge til å forstå. De ser et pent ansikt og er sultne.
De er tyskertøser, punktum.
Det er tyskerne vi skal gi skylden. De utnytter dem.
Vi må ikke vende oss mot våre egne.
Vi vet hva slags rasjon hun får i dag.
-Hva da? -Tysk bratwurst.
Jeg skulle kunne myrde for en kopp te, ordentlig te.
-Gi meg kaffe. -Og kjøttpai.
-Som den mamma laget. -Med løksaus og potetmos.
-Løksaus! -Gi oss kurven.
Mrs. Gould...
Fader vår, du som er i himmelen. La ditt navn holdes hellig.
La ditt rike komme. La din vilje skje på jorden som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød. Forlat oss vår skyld-
-som vi óg forlater våre skyldnere.
Led oss ikke inn i fristelse, men frels oss fra det onde.
For riket er ditt, og makten og æren i evighet.
Amen.
-Ginns og Hagues ble deporterte. -Ja, det er forferdelig.
-Dere har blitt spart for det. -Nå handler det om kontakter.
Det gjelder alt.
God kveld.
Silvia ba meg gi deg dette. Jeg visste ikke om dere hadde åpent.
Folk trenger fortsatt å spise.
-Trenger du husleien i dag, Elena? -Ingen fare, jeg kommer til uken.
-God kveld, René. -Fire shilling og åtte pence.
Noe annet?
Unnskyld at vi spør akkurat nå...
Vi lurer bare på, nå som rasjonene har minsket...
-Vil dere ha av mine egg? -Hvis ikke det er for mye bry.
Søsteren din er så snill.
Hun gir oss av sine egg. Hva skulle vi gjort uten henne?
Hva...?
Tilbake i rekken!
Ta litt epler.
Her! Her, ta disse eplene!
-Det er bare epler! -Slutt, eller dra i fengsel!
Drittsekker! Kaldhjertede, umenneskelige, stinkende drittsekker!
Hva skal vi gjøre?
Hva faen skal vi gjøre?
Én, to, tre, fire-
-fem, seks, sju-
-åtte, ni, ti, elleve...
Opp! Tilbake i rekken!
Helvetes jævla dritt!
Hvis dere steller til mer problemer, dør dere alle sammen!
Alle sammen!
Rør på dere!
Ditt svin!
Russer?
-Rømling? -Ja!
Jeg også.
Greit, kom da.
Kom fram.
Kom fram, sa jeg.
-Hvem er det? -Russer. Venn.
Hva skal jeg gjøre med ham?
Venn. Snill. Russer.
Annie.
Takk, Mattie.
God ettermiddag, mrs Gould. Vi har dessverre nedskjæringer igjen.
-Hva mener du? -Smøret er nede i 60 gram i uken.
Dette er latterlig. Jeg har 40 personer som skal ha sin rasjon.
-Jeg bestemmer ikke, mrs. Gould. -Carrefour i Le Braye fikk mer mel.
-Det er ikke noe som angår deg. -Du bestemmer det.
Det angår meg når jeg ikke kan utstyre mine folk med mat.
Hei, Louisa.
-Står til? Alt vel med grisene? -Ja.
Det er noe jeg må spørre...
-Tyskere kommer inn i butikken. -Han må dra et sted.
Jeg er ofte alene, og noen er ubehøvlede.
-Vi må holde sammen, Louisa. -Det er for farlig. Jeg er lei for det.
-Han virker oppjaget. -Jeg synes overhodet ikke noe om det.
-La svina ligge og råtne. -De er bare unge gutter.
Broren min ble skutt etter å ha hoppet fra et brennende fly.
-Skal vi vise dem respekt? -Det er bare vanlig anstendighet.
-På hvilken side står dere? -Du kunne bare våge!
-Hva kjemper vi for om vi er likedan? -Nå holder det, Elena.
Hvordan hadde vi villet at våre gutter ble behandlet?
Kom inn.
Han gir deg ingen problemer.
Er du sulten?
Sulten?
-Snakker du engelsk? -Engelsk.
Ja. Nei.
Bra. Dårlig.
Tyskere.
Dette er dessverre alt jeg har.
Jeg går ned med dette.
-Det der skal til College House. -Da blir det litt forsinket.
Man kjenner dem igjen.
De forvrenger håndskriften.
KOMMANDANTEN, DET TYSKE HOVEDKVARTERET
Leilighet 1, 78 St. Saviour Road Radio i skap på gangen
Motbydelig.
-Hvorfor gjør folk dette? -Misunnelse, frykt, belønningen...
Det sender noen i fengsel. Vi må...
...kaste det.
-Vi må dele ut posten, Arthur. -Ja, men ikke sånne brev.
Vi må gjøre jobben vår. Jeg har barn å tenke på. Det har du også.
Sørg for at det deles ut.
Seng.
-Louisa. Lou. -Lou.
Fjodor Polikarpovitsj Burrij.
-Feodor... -Nei.
Fjodor Polikarpovitsj Burrij.
-Burry. -Burrij.
Bill.
-Bill? -Bill.
Bill.
-God natt, Bill. -God natt, Lou.
Lukk opp! Lukk opp døra!
Lukk opp døra, sa jeg!
Lukk opp døra!
Hvis ikke dere åpner, sparker jeg inn døren! Lukk opp øyeblikkelig!
Lyset er på i overetasjen. Det er forbudt.
Kom ut!
Kom hit! Hvorfor er lyset på? Forstår du ikke hvor farlig det er?
Det skal være slukket.
Hvis det skjer igjen, får det følger. Oppfattet?
Selvsagt. Unnskyld.
Det må ikke skje igjen.
Gutten prøvde å flykte før, men ble tatt.
Vaktene kledde ham naken, bandt ham fast med piggtråd-
-og etterlot ham ute hele natten.
Det skjer hver uke.
Det kan gjøre hvem som helst gal.
Men nå har han deg.
Jeg vet at det er mye forlangt, men... Vær så snill...
Kom med skjorten din i morgen. Jeg reparerer den.
Lou?
Hvem faen er du? Hva?
Arthur! Slutt! Dette er Bill.
Bill?
Rommet ved siden av.
Jeg heter Rex.
-Vet du hvor farlig det er? -Ja, jeg har ikke sovet på en uke.
Du vet ingenting. Noen av dem er forbrytere.
Bill var i det sovjetiske flyvåpenet, og han gråter om nettene.
Vi får inn angiverbrev.
Fra byboere. Det sa du. De trenger penger til mat. Det skjer ikke her.
Alle er i slekt med hverandre her.
Et brev var bare hevn. Vi vil alle gjøre hva vi kan, men...
Arthur! Du vet hvordan tyskerne behandler dem. Det er ondskapsfullt.
Gud straffer meg hvis ikke jeg gjør det.
Se, den er som ny. Han har spart deg for en jobb, pappa.
-Bra? -Ja, bra.
Dette må holdes hemmelig.
-Kan jeg fortelle Derek? -Nei, det blir i familien.
-Det gjelder oss alle. -Jeg er ikke dum, Arthur.
-God morgen til dere! -God morgen.
Nicole er så godt som familie.
-"Sam..." -...men.
-Sammen. -Sammen.
-"Med en viss innsats." -Meget bra.
Broren din la igjen dette, mrs. Gould. Han kunne ikke bli.
Annie, dette er Bill. Bill, Annie.
-Takk, vennen. -Takk.
Den er fra broren min.
"Harold."
-Takk ham. -Det skal jeg gjøre.
-Hvordan sier man det på russisk? -Spasiba.
-Bra.
-Hei, mrs. Gould. -Vi har stengt.
Det er ikke som du tror.
Jeg er glad i henne. Og jeg er ikke nazist.
Vi har stengt.
Ut med dere! Få opp farten!
-Hva gjør du her? -Beklager.
Før krigen gikk jeg på skole i Moskva. I Moskva var jeg...
-Kunstskole? -Ja. Unnskyld.
Moren din må være så bekymret for deg.
Den var min manns.
Du kan se i den.
Men ikke gå inn i dette rommet. Forstått?
Ja. Unnskyld.
Takk.
"Unnskyld, sa Muldvarpen og rykket seg opp med en viss innsats."
"Du synes nok jeg er ubehøvlet, men alt dette er så nytt for meg."
"Dette er altså en elv."
"Elven, rettet Rotten."
-Jeg har låst, mrs. Gould. -Takk, Annie.
-God kveld. Bra, Bill. -Takk.
"Og du bor virkelig ved elven? For et herlig liv!"
Du rører på deg.
Jeg kan ikke sitte stille hele kvelden. Vent til du er på min alder.
Kan jeg få se den nå?
Liker du sangen?
Jeg sang den med Ted siste gang han var her.
I dette lyset...
-Kom igjen, la meg se. -Nei.
Kom igjen.
-Bill, den er nydelig. -Er den?
Du fikk meg til å se yngre ut.
Det er det jeg ser.
Du er virkelig talentfull. Det er en gudegave.
Gud?
Det tror jeg ikke.
-Tror du ikke på Gud? -Hvorfor lar Gud vennene mine dø?
Uskyldige. Barn. Hvorfor gjør ikke Gud noe?
Det finnes ondskap også, men hvis man ber...
En gutt på 16 år i steinbruddet. Han ba.
Han ba hver kveld. Nå er han død.
-Hvor er Gud når tyskerne slår? -Bill, ro deg ned.
Slaver i leiren! Da sønnen din døde! Hvor er Gud?
-Ikke snakk om Ted. -Elsker ikke Gud sønnen din?
-Ingen blasfemi i mitt hjem. -Til helvete med Gud!
Bill, slutt! Nå holder det!
Gå på rommet ditt.
Du er ikke moren min.
Bill?
Det er bare til St. Aubins. Det er nært. Vi er straks tilbake.
-Jeg vet ikke. -Ikke vær redd.
-Det er for farlig. -Galskap også.
Du har vært innestengt som et dyr i tre måneder.
-Og hvis tyskerne stopper oss? -Nei.
Det er ikke langt. Vi tar småveiene. Det går bra.
God morgen, Elena!
-Kjølig i dag. -Ja, er det ikke?
God morgen!
Det er lengst opp, Bill.
Kom igjen!
-Løytnant, jeg har smuglergods her. -Kom.
-Neste. -God morgen.
Identifikasjonspapirer.
-Hvor har du fått dem? -Av en venn.
-Det må være en god venn. -Ja, det er han.
Nei, jeg tror at du har kjøpt dem ulovlig.
-De fakturaene til i morgen? -De ligger på skrivebordet mitt.
-Vil du ha kaffe? -Nei takk.
Jeg har aldri sett deg før. Er du en venn av Harold?
-Mistet taleevnen? -Han har ingenting å si til deg.
-Prisen steg nettopp. -Vi ble enige.
Dere har ikke vært oppriktige.
-Du er lærer, ikke sant, Harold? -Det vet du.
Min datter har eksamen snart.
Hun er smart, men har vært syk og trenger litt hjelp.
-Jeg skal se hva jeg kan gjøre. -Du skal sørge for at hun klarer seg.
Greit.
Ikke gå alle samtidig.
-Er butikken låst, Annie? -Ja, mrs. Gould. Vi ses i morgen.
God kveld.
-Kanskje vi kan dra til St. Heliers. -Byen?
Ja, det går en buss på fredag. Vi kan gå en tur.
-Kanskje du kan kjøpe en bok. -Det er mange soldater der.
-Du har jo legitimasjon nå. -Ja, men de hører at jeg er russer.
Jeg tar meg av pratingen. Du kan lære deg noen ord fransk.
Du er nevøen min fra Saint Mary.
Mange av bøndene der snakker knapt noe engelsk. Bill...
Bill, det er ikke bra for deg å være fanget her hele tiden.
Hver fredag drar Ivy og jeg ned med frukt.
Slapp av, alt kommer til å gå bra.
-God formiddag. -Kan vi kikke litt rundt?
-Selvsagt. -Gå inn.
Kandinskij. Jeg går og spør.
Vær så snill?
Fransk.
Kandinskij, takk.
Liker De Kandinskij? Hvilken periode interesserer Dem?
-Jeg foretrekker tidlig 1900-tall. -Ja.
-Hva koster den? -I denne standen, fem shilling.
Vi tar den.
-Fem shilling, Bill. I lommeboka di. -Oui.
Nevøen min elsker kunst.
Guten Tag.
Han har akkurat kranglet med kjæresten.
-Takk, frue. -Takk.
To shilling og seks pence, takk.
-Er de herfra? -Jeg har aldri sett dem før.
Bill, gå saktere.
Gå saktere. Slapp av. Det er ingen som jager oss.
-Vi ser etter fisk på markedet. -Nei.
Vi har en halvtime før bussen går. Slapp av.
Louisa...hvordan står det til?
Det går bra, takk, Brian.
-Og du? -Jeg skal ikke klage.
-Jeg er lei for det med Ted. -Ja, takk skal du ha.
Det var et hardt slag for deg.
Hyggelig å se at du har litt selskap, Lou.
Hvorfor ikke? Lykke til.
Ja, jeg må stikke videre, så... Au revoir.
-Tror han at...? -Ja, det tror han utvilsomt.
-Han har et stort, oljete hode. -Hva?
-Oljete hode her inne som tror... -Skitten fantasi.
Bill, stort oljete hode!
Begynn å gå, bare.
Ikke gjør sånn.
-Hva skal jeg gjøre? -Vær normal.
-Jeg løper. -Nei, da er løpet kjørt.
Stopp!
-Stopp de to! -Holdt!
Du!
Du glemte denne.
-I bokhandelen. -Takk.
Takk så mye. Det var snilt av deg.
Her.
Bill...er alt i orden?
-Bill...kjære deg. -Beklager.
Det er ingen fare.
Hei, Bill.
-Hvordan gikk det? -Jeg trenger en kopp te.
-Er alt i orden her? -Det har vært rolig hele dagen.
-Vi bør klare oss måneden ut. -Strålende.
-Kan du plukke litt bjørnebærblader? -Absolutt.
-Hei, Ivy. -Alt i orden?
Beklager det tidligere.
Dette varmer deg.
Hvor er Annie? Er hun syk?
Annie har fått jobb på Summerland-fabrikken i byen.
-Hun har sluttet her. -Kommer hun ikke tilbake?
Det er tydeligvis bedre betalt, men Ivy rykker inn til jeg finner noen.
-Jeg må ta farvel. -Hun har flyttet til søsteren sin.
Det blir nærmere. Vi får nok ikke se henne på en stund.
-Kjære vene. -Det er best sånn, Lou.
-Lou. -Hva gjør du her? Jeg kommer straks.
Et brev til deg, via Røde kors.
Takk Gud!
-Er det fra Ralph? -Ja.
Det står: "Kjære mamma, alt i orden. Jeg er travelt opptatt."
"Håper det er slik for deg. Savner øresneglgryten din."
"Opp med hodet. Verden synger snart igjen. Din kjære Ralph."
Han husker sangen din.
-Det er et fint brev. -Det er fantastisk!
Det er fire måneder gammelt, men...
Han er uskadd. Jeg vet det her inne.
Takk skal du ha.
Kom, nå jobber vi. Jeg hjelper deg.
Uansett hva du trodde du sa
Kommer det en lysere dag
Verden vil synge igjen
Klokkene vil ringe igjen
Rør på beina!
Kom, kjære.
-Julehilsen fra mr. Churchill. -Jeg tar heller en matpakke.
Ha det! God jul! Vi ses!
Skal det være noe mer?
Gi meg fem minutter.
God jul!
-I like måte, Bill. -Takk, Elena.
-God jul, mine damer! -God jul!
Ta imot Mattie, Bill.
-Fem flasker? -Fire.
Hei, Arthur!
-Bill! -Hvordan går det, Mattie?
-Hosten? -Mye bedre.
-Kom nå, Arthur. Julen begynner her. -God jul.
-Hei, Harold. Du kommer akkurat. -Opp med hodet, Arthur. Det er jul.
-Rex, kan du hjelpe meg? -Ja.
-Sånn. Perfekt. -Kom, nå går vi og gleder Arthur.
-Rex, kan du synge en julesang? -Jeg kan spille en.
-Det blir perfekt. -God jul, Bill!
-Og hvis tyskerne kommer inn? -Da går han bak i butikken.
Ivy, halvparten vet hva han heter og trolig hvor han kommer fra.
Ikke hev stemmen mot meg.
-Hei, Arthur. Vil du være julenisse? -Gjerne.
Er alt i orden med deg?
-Ja, det er det. -Bra.
Påfyll?
Takk. Jeg skal vise Lou.
-Se. Det er fra Harold. -Vent litt.
"God jul, Fjodor. Fra Harold." Han har skrevet på russisk.
Greit, alle sammen. Kongens juleskål.
-Gud velsigne kongen. -Gud velsigne Renés gris.
Og for senere portforbud i kveld og seier og frigjøring i 1944.
Frigjøring.
-Kan Bill synge den russiske sangen? -Kom igjen, kjære.
Kom igjen.
Bill.
Jeg gjemmer flesket.
-God kveld. -God kveld.
-Har dere fest? -Ja, familien min.
-Vi hørte sang. -Ja, det er jo jul.
Russisk sang.
Dere er vel fra Jersey? Kan dere russiske sanger?
-Vi liker dem. -Vi må gjennomsøke eiendommen.
Det er julaften. Vil dere skremme vettet av barnet?
Vær så snill og tre til side.
God kveld, mine herrer. Hva er problemet?
Slektning? Hva heter du?
Harold Le Druillenec, Trinity Street i St. Saviour.
Dette er min søster. Sangen min gjorde visst inntrykk.
-Kan du russisk? -Jeg er lærer.
Vil dere synge "O Tannenbaum" med oss?
Nein. Vi har inspeksjoner å foreta.
-God kveld. -I like måte. God jul.
-Harold, du er et geni. -Takk min russiske studiekamerat.
Og calvados.
Rolig, Bill. De har gått nå.
Og hvis feil person ser ham? Jeg har tatt seks brev på en måned.
Arthur, det er selvsagt råtne epler. Lou er ikke i fare.
-Finner de ham, ryker vi alle sammen. -Ro deg ned, Arthur.
Og Ralph har allerede mistet faren og broren sin.
-Jeg vil at noen gjør det for Ralph. -Jeg lurer på om det er grunnen.
Unnskyld meg, jeg skal ikke gi familien din noen problemer.
Bill, ikke gå. Se hva du har gjort.
Gratulerer, Arthur.
-Hvorfor sa du det? -Noen var nødt til å gjøre det.
Du har gjort alle lei seg. Til hvilken nytte?
-Du hørte hva Harold sa. -Som alltid...
Bill stoler på oss. Han føler seg bare trygg her.
-Ro deg ned... -Og du jager ham bort!
God jul til dere alle.
Du skal ikke bry deg om Arthur.
-Og hvis han har rett? -Jeg lar ikke noe hende deg.
-Og hvis du havner i fengsel? -Det er ikke verre enn alene her.
Tyske fengsler er ingen spøk.
Ingen skal havne i fengsel.
Det er dumt å ta sjanser. René vet hvor jeg kan gå.
Nei, dette er hjemmet ditt.
Det er hjemmet vårt.
Dette er julegaven din. Det er en gammel og sjelden Jersey-mynt.
Jeg ga den til Ted en gang... og nå er den din.
Vær så snill, bli.
Mrs. Gould, vi fikk ingen middag i går.
Dere fikk jo rasjonene deres i forgårs.
Dere må ha noen gulrøtter.
-Og kull? Vi kan ikke koke vann. -Ikke noe ble levert i forrige uke.
Jeg skulle ønske jeg kunne hjelpe dere, men vi sitter i samme båt.
Det er lettere for noen, som har venner.
Vi så dere få ekstra brød av den der Mattie.
-Det er vel ulovlig? -Det holder. Ta med din søster hjem.
-Og en ting til... -Maude, det er ingen vits i.
Ville det føles bedre hvis jeg ble med deg til kirken?
Jeg blir kvalm. Jeg tror jeg må gå ut.
-Lou, du glemte sjalet ditt. -Takk, kjære.
Varm og god gir en ro!
-Jeg kan gå og lete etter drivved. -Vi går sammen i ettermiddag.
Louisa, har du et øyeblikk? Jeg vil at du flytter Bill et annet sted.
-Hva snakker du om? -Unge William Dauney i forrige uke.
Han ble deportert for tyveri.
-Hva har det med meg å gjøre? -De arresterte alle bekjente.
-La Fontaine er min eiendom, og... -Du gjør det tyskerne vil.
Man blir sendt til Tyskland. Jeg er for gammel for tysk fengsel.
De har visst ikke engang toaletter.
-Jeg skal flytte ham. -Det er til ditt eget beste.
Hva glor du på, tyskertøs? Faren din hadde skammet seg.
Hvordan våger du å si det?
Han var en god mann. Du vanærer hans minne.
Ti stille, gamle ku! Min Friedrich drepte ikke sønnen din.
-Lou? Hva skjedde? -Ingenting.
Vi er alle for sultne. Vi trenger å muntres opp.
Du er en av oss. Du er Jersey-gutt nå.
Jeg elsker musikk. Min Edward gjorde det.
Under flyangrepene et sted der borte
Sitter Adolf i sin bunker og kan bare frese og spytte
Vi har fått dem på flukt, tølperne
Så stapp Det tredje rike opp i ræva
Dere er borte før jul
Uflaks, Lili Marleen
Bravo, gutter!
Familien Gould, La Fontaine Gjemmer russisk krigsfange
Arthur, jeg har en offiser her som vil se på personallisten vår.
-Unnskyld? -Rutinekontroll. Kan du ta det?
Jeg har hastverk. Raska på.
Nå, takk.
Ja, naturligvis.
Naturligvis.
Smith, Richards, Taylor-
-Tissier, Felix, Taylor...
Bra.Jeg trenger en liste over ansatte etter okkupasjonen.
Unnskyld, jeg snakker ikke tysk.
Javisst.
1940.
Kommer dette til å ta lang tid?
-Danke. -Takk. Unnskyld.
Vent.
Ikke vær redd, Arthur. Brevet blir levert.
Du har ingen anelse om hva du har gjort.
Nicole, vi må mørklegge på kjøkkenet.
Arthur, hva har skjedd? Hva gjør du her?
Vi må få vekk alt som har med Bill å gjøre.
-Og radioapparatet. Alt. Nå. -Herregud.
Du må rydde ut av leiligheten, Nicole. Du og Harold sto på listen.
-Du må advare ham. -Ja.
De er her. Det blir ikke lenge. De allierte kommer i løpet av kort tid.
Mattie?
Bill.
-Hvor tar dere ham? -Vi tar hånd om ham.
-Hvordan kontakter jeg ham? -Det kan du dessverre ikke.
Bill, femti meter bak.
Gå.
Takk.
Gå nå.
Hopp over.
Kom. Lang over syklene.
God morgen, mrs. Gould.
Jeg beklager, men jeg må gjennomsøke huset ditt.
Dere kaster bort tiden, men dere er vel vant til det.
Bli med meg. Fire tar soverom og kjøkken!
Resten blir med meg!
Søk gjennom alt.
Let absoutt overalt. Ikke glem møbelet.
Få opp farten!
Ingenting her.
-Ingenting. -Jeg tar resten.
Ingenting.
Løytnant... se hva som lå under sengen.
Du er herved arrestert, mrs. Gould.
Kom.
Før ham bort.
Få opp farten! Gå fortere!
Harold...!
Ta vare på deg selv!
Siste celle.
Her, frøken. Ja.
-Skal de andre vente? -Ja.
Jeg er fryktelig lei for det.
Tror du at det begynner nå?
Det høres ut som tusenvis.
De er her innen noen dager.
Vi kommer til å klare oss!
Kom inn.
Kom nærmere.
Ta av henne håndjernene og forlat rommet.
Takk.
Sett deg.
Snakker du ikke russisk?
Lærte ikke gjesten din deg litt russisk?
-Hvem visste om ham? -Ingen visste det.
-Og radioen? -Den var gjemt.
Mrs. Gould...
Vi vet at folk besøkte deg for å høre på BBC. Broren din.
Din veninne miss Fournier.
Nei, Elena var aldri inne i huset. Hun vet ingenting.
La ikke meg hindre pakkingen deres.
Gould.
Uvanlig navn.
Jødisk?
Er du jøde, mrs. Gould?
Det raker ikke deg.
Vakt!
Ta henne med til cellen.
-Arthur! -Han får gå inn.
-Hvordan behandler de deg? -Bra. Noe nytt?
Rettssaken er i morgen. De tillater ikke advokater.
-Nei, jeg mener om de allierte. -Folk sier Frankrike skal tas først.
-Hva mener du? -De kommer ikke.
Det er klart at de kommer.
Fournier, Nicole. Fire måneder og 15 dager.
Le Druillenec, Harold Osmond. Fem måneder.
Gould, Louisa Mary, født Le Druillenec. To år.
Dommene skal sones i Tyskland.
Før de siktede bort.
Herregud...
Kjære mamma, jeg er travelt opptatt. Savner øresneglgryten din.
Opp med hodet, verden synger snart igjen. Din Ralph.
God morgen, mine damer.
Bagasjen, takk. Koffertene.
Få opp farten. Rør på dere.
-Ja. -Ut!
Kan dere gå litt fortere?
Neste.
Fra vennene dine.
-Kan jeg få treffe dem? -Dessverre.
-Har hun dratt? -I går kveld.
-Klarer hun seg? -Du kjenner Lou. Hun er tøff.
Hun ga dem svar på tiltale.
De finner en måte. Jeg vet det. De knekker henne.
Hun klarer seg, Bill.
Nei, de knekker henne. De knekker henne, Mattie!
NORD-FRANKRIKE, AUGUST 1944
Her har dere vann.
Dere har fem minutter på dere.
Harold!
Lou?
Har de sagt hvor de fører deg?
Det er fødselsdagen min.
Fødselsdagen min, Lou.
Vent.
Det er tobakk.
Gratulerer med dagen, kjære.
Neste år får du Sherbet Dabs.
De med sitronsmak.
Lou. Lou!
Lou...
9. MAI 1945
Mine oppdaget.
Watson, gå ti meter fram.
Stephenson, sveip til høyre!
-Mine oppdaget. -Gå fram ti meter.
Ivy!
Hva er det? Hva har skjedd?
-Harold lever. De har funnet ham. -Takk Gud.
Han kommer til sanatoriet i Saint Helier på fredag.
-Hvor fant de ham? -Et sted som heter Bergen-Belsen.
Takk. God formiddag.
Vi har stengt.
-Vær så snill, mrs. Le Feuvre. -Du hørte meg.
Holdt!
Timosjenko, Igor Aleksandrovitsj.
Onepsjenko, Leonid Borisovitsj.
Simonov, Sergej Feliksovitsj.
Aminev, Ivan Dimitrivitsj.
Burrij, Fjodor Polikarpovitsj.
Aminev.
Simonov, Sergej Feliksovitsj.
Rudavin, Vasil. Kalasjnik, Feliks Igorevitsj.
Gå inn.
Harold.
Harold, det er meg. Det er Ivy.
Du er i sikkerhet nå, kjære.
Vi skal sørge for at du blir frisk.
Harold, vet du...? Vet du hvor Lou er?
Kom hit!
Elsie! Jeg er her!
Jack! Jack!
Nicole...herregud...
Hvor er Lou?
AUGUST 1945
KONSENTRASJONSLEIREN RAVENSBRÜCK
LOUISA GOULD DØDE I GASSKAMMERET 13. FEBRUAR 1945-
-TO MÅNEDER FØR FRIGJØRINGEN
INGEN HAR NOENSINNE INNRØMMET AT DE FORRÅDTE FAMILIEN
IVY FORSTER BLE PÅ ØYA MED ARTHUR-
-OG BLE DEN FØRSTE KVINNEN I JERSEYS PARLAMENT
IVY, HAROLD OG LOUISA VAR BLANT DE FØRSTE-
-TIL Å FÅ HELTEUTMERKELSE ETTER HOLOCAUST:
"FOR UEGENNYTTIGE HANDLINGER SOM REDDET LIV"
HAROLD LE DRUILLENEC VAR ENESTE BRITE SOM OVERLEVDE BELSEN
HANS VITNEMÅL FIKK FLERE NAZISTER TILTALT OG HENRETTET
HAN GIKK TILBAKE TIL LÆRERYRKET OG FIKK FLERE UTMERKELSER-
-AV FRANKRIKE OG SOVJET. HAN DØDE I 1985.
FJODOR "BILL" POLIKARPOVITSJ BURRIJ BODDE HOS LOUISA I TO ÅR.
SOM ALLE KRIGSFANGER BLE HAN DISKRIMINERT I SOVJET.
HAN OVERLEVDE, GIFTET SEG OG BLE DRØYT 70 ÅR GAMMEL.
LOUISAS SØNN RALPH OVERLEVDE KRIGEN-
-OG TRAFF BILL I 1995-
-DA EN MINNETAVLE OVER MORENS MOT BLE AVDUKET
"LIVETS VERDI MÅLES IKKE I TID, MEN I GJERNINGER"
Tekst: www.sdimedia.com