Danas nije tvoj dan, zar ne?
Fixed by: BOTANICMAN
Šta ćemo? -Uputi me prema većnici.
Niz ulicu sa leve strane... -Isadora.
Ovde ne želimo takve kao što si ti, Vešcu. -Većnik,
reci mi gde je on i odoh ja svojim putem.
Ti ovde ne izdaješ naređenja... kopile mutantsko.
Jesi li čuo? Odlazi. Ili ćeš otići ili ćeš visiti, biraj.
Izbor nije težak. -Jebeš to. Ubijte ga golim rukama ako budete morali.
Hajde, Vešcu. Nije valjda da se bojiš nas?
Pokaži nam šta znaš. -Možete li ga ostaviti na miru barem na trenutak?
Ne može se verovati Vešcima. -Ne obraćam se tebi.
Izvini što se mešam u tvoje stvari.
Nadam se da će popraviti svoje ponašanje do sutrašnje pijace.
Izvini, Renfri.
Idemo, momci.
Pivo za mog prijatelja i mene. Tebi se obraćam, dobri gospodine.
Hoćeš da doručkuješ? -Sit sam.
Divljač.
Moja majka, Bog da joj dušu prosti, umrla bi od sramote.
Onda neka to bude naša tajna.
Pa, šta te dovodi u Blaviken, Belokosi? Došao si po čudovište?
Putovao sam kroz močvaru.
Onda je to tvoja greška. Što ne putuješ glavnim putevima?
Teško je zaraditi za život na glavnim putevima.
A tebi očajnički treba novac za novu odeću.
Još dva piva.
Gde god da krenem srećem sve više i više čudovišta.
Koliko košta tvoja kikimora?
Jutros sam ubila pacova s viljuškom s kojom doručkujem.
Ubola sam ga u njegov debeli vrat.
Majka mi se skoro onesvestila, ali šta sam trebala da uradim?
Danima nam je srao u pantalone.
Pomenula si novac. -Da. Isadora reče da tražiš moga oca.
Ona je tračara. Verovatno je ušla u Gospodovu Gostionicu,
pre nego što je svima raširila vesti da je stigao zli veštac.
Ja te se ne plašim. - Šteta. -Takođe ti mogu reći
da moj otac nema koristi od ove životinje. -Tvoj otac, većnik?
Objavio je letak.
Za grobara. Kikimore su korisne. Za kontrolu naroda.
Trebao bi razgovarati sa Učiteljem Irionom, našim čarobnjakom.
Spreman je da plati za sastojke koji mu trebaju za njegove eliksire.
Prodala sam mu našeg psa kada je uginuo. Misteriozno.
Dobro. Vodi me njemu. -Dobila sam 15 kruna za pseća muda.
To mi je dovoljno da kupim novu odeću. Samo kažem.
Hajde, Grivo.
Jesi li nekada ubio sukubusa? Vešticu? Vukodlaka? Ženskog vukodlaka?
To nije stvar. -Znači ubijao si ostale? Mislim da te to čini herojem.
Moja majka kaže da si ti potomak lažne čarobnice,
đavolsko stvorenje, prljavi izrod iz pakla.
Jesi li ikada bio u paklu?
Nisam nikada izašla iz Blavikena. Jer moja majka nikada nije izašla iz Blavikena,
i ako je to dobro za Libuši, onda je dobro i za Marilku.
To je moje ime. Marilka. Kao mleko.
Kako se ti zoveš? -Geralt.
Kao davitelj? Super. Odakle si, Geralte?
Iz Rivie.
Ne znam gde je to, ali mogu da naučim, ako me uputiš. -Ne.
Jer sam devojčica, a devojčice ne mogu biti veštice.
A to je nešto najgluplje što sam čula.
Želim više. Moram biti nešto više, jer ne znam šta bih radila ceo život u Blavikenu,
osim da se smucam po staroj pijaci. -I ubijaš pacove.
I pse.
Stigli smo.
Drži, Grivu. Budi dobar. -Hej, Grivo.
Pozdrav. Ja sam Stregobor.
Učitelj Stregobor. Čarobnjak.
Imam kikimore za Učitelja Iriona. -Da, oprosti za ovu zbrku.
Irion je stvorio ovu kulu, ali on je mrtav već 200 godina.
I zato sam u čast njemu, uzeo njegovo ime za svoj... lični nadimak.
On je stvorio i ovu iluziju? -Ne, ovo je... ovo je... mojih ruku delo.
Lakše ubijam vreme. -Zato što se kriješ, Stregobore.
Što si ti pametan... Vešcu.
Ne viđamo često takve kao što si ti ovde u Balvikenu.
Nije nas puno ostalo.
Izrazio bih ti saučešće, ali... čini mi se da vešci ne osećaju...
bilo šta.
Hvala sudbini što te je dovela meni. -Marilka me je dovela tebi.
Marilka. Marilka radi za mene. Oduvek.
U pitanju je nešto veoma važno.
Povučeni čarobnjak koji koristi nadimak i unajmljuje devojčicu da mu dovede vešca.
Ti ne želiš moje čudovište. Ti hoćeš da ja ubijem tvoje. -Pametno.
Tačno. -Koje čudoviše? -Najgore.
Ljudsko. Zove se Renfri.
Prokletstvo. -Nastavi, Martine.
Petica. -To! -Ne još. -Nema šanse da si dobio peticu.
Nećeš dobiti ni krišku hleba pre nego što ja probam.
Bilo bi ti bolje da baciš te kockice. -Hajde. Rekao sam ti.
Nisam ja ukrao hleb. Korin je! -Brzo! Brzo! -Ćuti, pizdo!
Pođi s nama.
Kao vaša kraljica, dajem vam ovu titulu,
koja će biti simbol vaše dužnosti i vazalske odanosti kruni Sintre.
Sada bi mogao pokazati malo osećaja.
Fuj. -Obećavate li da ćete braniti slabe, sirote...
Štenad ne laju. - Igrala sam se na trgu.
...i govoriti samo istinu... - Kolena? -...veran i hrabar...
Jesi li pobedila ovaj put? Kao što sam ti pokazao. -Pobedila bih,
da se nisu pojavili jahači apokalipse.
Dajem ti ovu... - Ako ne možeš pobediti u kockicama
zato što se plašiš konja... šta će biti kada stupiš u bitku?
Barem se nisi usrala. -Kao članovi kraljevske porodice,
je li previše tražiti da pokažete malo poštovanja?
Posebno ti. Ovo je tvoja dužnost kao kralja i deda.
Dozvolite mi da odem, kraljice moja. Jedva čekam da krenem na Ostrva.
I da pre toga obavim svoje bračne dužnosti. -Fuj.
Kao tvoja kraljica, dajem ti ovu titulu,
koja će biti simbol vaše dužnosti i vazalske odanosti...
Sudbina ima mnogo lica, Vešcu.
Moja je, na primer, spolja lepa, ali... iznutra je grozna.
Rastegla je svoje krvave kandže prema meni. -Čarobnjaci su svi isti.
Govoriš besmislice dok praviš mudra i smislena lica.
Pričaj normalno.
Da li si nekad čuo za... Prokletstvo Crnog Sunca?
Prvo potpuno zamračenje za 1200 godina.
Obeleževa skori povratak Lilit, demonske boginje noći, poslate da istrebi ljude.
Prema kazivanju mudrog čarobnjaka Eltibalda,
Lilitin put pripremaju 60 žena sa zlatnom krunom,
koje će rečne doline napuniti krvlju.
Ne rimuje se. Sva prava predskazanja se rimuju.
Proučavao sam devojke rođene oko Crnog Sunca
i otkrio sam strašne unutrašnje mutacije među njima.
Pokušao sam da ih izlečim, zaključao sam ih u kule radi sigurnosti,
ali devojke su ipak umirale. - Unutrašnje mutacije?
Izvršene su autopsije, da bi potvrdile moje sumnje.
Ali uklanjanje tih žena je bilo manje zlo.
Mogle su cela kraljevstva utopiti u krvi.
Da si bio živ za vreme Falkove pobune, i video isto što i ja...
Nedužne žene su mrtve.
Ali ne i Renfri, najlepša.
Ona ti je za petama. -Kćerka kralja Fredefalka od Krejdena.
Isporučio sam svoju princezu usred podneva, u crnoj smoli.
Pod Crnim Suncem, i... ona je ukleta. -Smatraš me budalom, Vešcu?
Misliš da nisam istražio? Renfri je bila svesno gađana.
Njena maćeha, Aridea, rekla mi je da je mučila kanarinca, udavila dva šteneta,
čak je i svojoj sluškinji češljem iskopala oči.
Priznajem da ono što se posle dogodilo nije bilo idealno, ali...
kada su bili u pitanju životi Arideine dece, morali smo intervenisati.
Poslao sam nekoga da prati Renfri kroz šumu.
Našli smo ga u grmlju, Refrin stari broš mu je bio zadenut u uho.
Nakon toga, organizovao sam hajku da nađemo princezu, ali...
kao da je u zemlju propala.
Dve godine. Dok se ponovo nije pojavila,
pljačkajući i ubijajući trgovce na putevima Mahakama.
Prvo ih je nabijala na štapove, ali uskoro je naučila da se mačuje.
A sada se priča da je nijedan čovek ne može pobediti.
Ti nisi čovek. Ti si čarobnjak.
Ona je otporna na magiju. - To je nemoguće kod ljudi.
Nije... kod mutiranih.
Godinama me je jurila, rešena da se osveti.
A sada je saznala da sam ovde, taman kada si ti došao.
Sudbina.
Ubij je. Platiću ti koliko god hoćeš. -Ja ubijam čudovišta.
Kikimora ubija jer je gladna, Renfri ubija iz zadovoljstva.
Ona je čudovište. Ona je zadnja od Lilitinih žena.
I poseduje moć da nas sve uništi. - Ne verujem da bilo ko ima toliku moć.
Sada kada se radi o sudbini Kontinenta, nećeš iskoristiti priliku?
Eto ti tvoja rima.
Ubijanje Renfri je... manje zlo.
Zlo je zlo, Stregobore. Manje, veće, srednje...
svako je isto.
Ne osuđujem te. U svom životu ni ja nisam činio samo dobro.
Ali sada, ako moram birati između dva zla,
biram da ga uopšte nema.
Ovim proslavama treba dodir stare abrakadabre.
Vama na usluzi, Vaše Veličanstvo. Trikovi i iluzije koje će vas oduševiti.
Misli na nestajanje, zar ne? -Ne.
Jutros sam video Mohorkovu utvaru kod kanala.
Da, rekao si. -Čiju? -Ništa dobro neće izaći od toga. Oni nagoveštavaju rat.
Sever je u ratu još od kada je Nilfgard uzeo Ebing.
Ako je legenda istinita, Horde Zla su blizu.
Nilfgardianske snage su prešle Amelia Pas.
Ako su pametni, krenuće prema Sodenu.
Ako nisu, 50 tvojih Skeligen brodova je krenulo ovamo.
Imamo više vitezova. Spremni smo za slučaj... -Za šta smo spremni?
To nije tvoja briga.
Po tvom tonu rekla bih da jeste. -Pričamo o ratu, devojko.
S Nilfgardom? Zašto?
Ako padnemo pod Nilfgard, tvoja unuka će vladati.
Ona mora znati kako stoje stvari.
Nećemo pasti, jer nismo napadnuti! Ona je dete.
Ti si bila mojih godina kada si pobedila u svojoj prvoj bitci kod Hošbuha.
Čula sam tu baladu. -Lepe balade kriju kurvinsku istinu.
To je upečatljiva pesma. -Tri hiljade mojih ljudi je umrlo.
Ako moramo sada, ovo ti je prva lekcija.
Kao i u životu, nemoguće je biti potpuno spreman za bitku.
Drži svoj mač blizu... i nastavi dalje.
Vaše Veličanstvo... -Vaše Veličanstvo.
Hvala vam što ste nam omogućili da prisustvujemo ovom događaju.
Vaše Veličanstvo. Vaše Visočanstvo.
Da li bi ste mi ukazali čast i plesali sa mnom?
Martine... -Bilo bi joj drago.
Ovo me podseća na gozbu sa venčanja vaše kćerke.
Kada ste se konačno dozvali pameti, i rekli pristajem.
I načinili me najsrećnijim čovekom na Kontinentu.
To sam uradila da bih spasila svoje kraljevstvo.
I, ne, ne možeš otići s ovoga slavlja.
Vaše Veličanstvo, moji izviđači su se vratili.
Nilfgarđani su krenuli prema Sintri.
Ispravljam se.
Ovde su.
Već su ovde.
Toliko o mudrosti. Trebala bi reći devojci.
Neka provede ovu noć u miru. Mogla bi joj biti zadnja.
Ona devojka od jutros, odvela te je kod Stregobora, zar ne?
Znam ko si, Renfri.
Onda znaš i da želim ubiti Stregobora.
Nekad sam bila princeza. Je li ti i to rekao?
Dok nije poslao davitelja u šumu da me ubije. -Ti si ubila njega.
S brošem moje majke.
Stregoborovi ljudi su me silovali...
opljačkali i pustili me.
Nisam više bila princeza.
Morala sam da preživim. Radije sam krala nego da gladujem.
Radije sam ubijala nego da budem ubijena.
Nohorn i ostali su me spasli.
I biće uz mene na pijaci kada se budem svetila.
Lilit mi je pomogla, i ubiću svakog ko mi se nađe na putu.
Osim... ako se ne umeša sudbina.
Želiš da ja ubijem Stregobora za tebe.
To je manje zlo. -To mi stalno govore.
Stregobor je tražio da me ubiješ. Jer sam rođena tokom pomračenja?
Mogla sam postati puno toga.
Kraljica Kalante od Sintre, koja je upravo pobedila u prvoj bitci kod Hošebuza.
Ali stojim ovde i ubeđujem tebe da nisam... -Čudovište.
Jesi li?
Otkud ja znam? Kad posečem prst, krvarim. To je ljudski, zar ne?
Kad se prejedem, boli me stomak. Kad sam srećna, smejem se.
Kad sam nervozna, psujem. I kada nekoga mrzim...
što mi je ukrao život, ubijem ga.
I za tebe ljudi kažu da si čudovište. -Mutant.
Šta ako krenu na tebe? Ako te napadnu? -I jesu.
Što ih ne bi ubio? -Jer sam onda...
Ono što oni kažu.
Ako bih ti rekla, Vešcu, da ne mogu
oprostiti Stregoboru, niti se odreći osvete,
to bi bilo to?
Priznala bih da sam čudovište? -Da.
Ili... možeš napustiti Blaviken... i konačno početi da živiš.
Izbor je tvoj, princezo.
Stoj!
Stoj! Spremi se!
Spremi se... -U napad!
Nije pošteno što sam zaglavila ovde.
Mogao bih vas uspavati magijom, princezo. Samo mi je palo na pamet.
Prošla su dva dana. -Za vas i sve ostale u zamku.
Kralj i kraljica su naredili da ostanemo ovde,
a tako ćemo i uraditi.
Što ti nisi tamo? Tamo gde su oni.
Moja dužnost je da štitim vas. - Ogorčeni ste zbog tog tereta.
To mi je najveća čast u životu. - Obojica ste neverovatno dosadni.
Pre mnogo godina, čarobnjaci su devojčice zaključavali u kule.
Počinjem da shvatam i zašto.
Znaš da tvoje upozoravajuće bajke ne deluju na mene.
Pričalo se da su devojke proklete. Da su poslate da unište ljudski rod.
Zato su sistematski ubijane. Kraj.
Hoće li moja baka biti dobro?
Vi ćete biti dobro, princezo. Vi ste njena krv.
A iver ne pada daleko od klade.
Gubimo!
Brodovi iz Skilega? -Bila je oluja, Vaše Veličanstvo.
Neće doći niko. -Onda ćemo se boriti sami. Nećemo predati Sintru!
Nećemo ni mi!
Ajste!
Pokret!
Ne!
Primi nas u svoje naručje, obasjaj nam put,
zaštiti nas od tame koja se nadvila nad naše duše.
Princezo Sirila...
Hoćemo li biti dobro?
Ne brini, Martine. Kraljica će poraziti Nilfgard.
Uskoro ćemo ići kući.
Vaše Visočanstvo.
...neće se zaustaviti dok ne dobiju ono što žele!
...sa stotinu strela u mom telu!
Vaše Veličanstvo, što se mora...
Drago moje dete.
Pažljivo.
Sintra je napadnuta.
Ajst je mrtav.
Nilfgarđani su se probili u grad. -Zašto?
Građani... koliko ih je na sigurnom među našim zidinama?
Oko stotinak, Vaše Veličanstvo. Gosti sa banketa.
Zalihe... proveri imamo li ih dovoljno.
Razumem.
Jesi li bila hrabra, dete moje,
dok me nije bilo? -Nisam. Pitaj Muzazaka. Bila sam nestrpliva.
Jednog dana ćeš vladati ovom zemljom. Ti to znaš, zar ne?
Zašto mi to govoriš?
Umireš?
Dete moje drago,
kada ja odem, biće puno dramatičnije od ovoga.
A sada, dete...
pusti me da se odmaram.
Probili su kapiju.
Šta to radiš?
Koliko će izdržati? -Sve dok ja budem mogao izdržati.
Znaš šta bi rekao Vezemir.
"Vešci se ne bi smeli igrati belih vitezova.
Ne bismo trebali podržavati zakon.
Ne pokazujemo se. Plaćaju nas novcem."
I u pravu je.
Da ti ispričam o svom prvom čudovištu?
To je bilo 80 km od Kar Morena.
Bio je ogroman. Smrdljiv. Ćelav. Pokvarenih zubi.
Izvukao je tu devojku iz kolica, pokidao joj odeću ispred oca i rekao,
"Vreme je upoznaš pravog muškarca."
Ja sam mu rekao da to važi i za njega.
Bila su potrebna dva udarca da ga ubiju.
Nisu bili precizni. Ali su bili spektakularni.
Onda sam se okrenuo prema devojci. Bila je natopljena njegovon krvlju.
Pogledala me je, vrisnula, povratila, i pala u nesvest.
Da.
Mislio sam da me svet treba.
S kim si to razgovarao?
S mojim konjem. -To je tužno. -Je li?
Reci mi, Vešcu. Ne veruješ u sudbinu ili manje zlo.
U šta veruješ? -Misliš... u koga verujem. Ne biram strane.
Ti samo ubijaš čudovišta.
Donela sam odluku.
Dao si mi ultimatum i smatram da je to u redu.
Sutra ću napustiti Blaviken. Za dobrobit.
Moji ljudi, oni vole mene, i ja volim njih.
Ali prošlo je dugo vremena od kada me je neko video.
Kad sam bila devojčica, majka je uvijala svoje prste... preko mog čela.
Govorila bi... ulivala bi ti osećaj...
da misle kruže oko tebe.
Pucaj po volji! Paljba! Donesite još vatre!
Vaše Veličanstvo, Nilfgarđani će probiti dvorske kapije.
Probili su ih. Moje moći ih više nisu mogle zadržati, Vaše Veličanstvo.
Šta sada? Šta ćemo sada? -Muzazak.
On je čuvar kapije. -Sudbina je možda još na našoj strani.
Danek.
Vreme je. -Šta?
Čekajte, gde idete?
Dođi, dete.
Kapije su pale!
Lekcija broj dva.
Znati kada je vreme da staneš. -Predaješ se.
Nilfgard ne uzima zarobljenike. Što znači da sada muče moje sugrađane.
Izvlače im utrobu napolje dok ovi gledaju.
Pale im noge. Njihovim jezicima hrane pse.
Vaše Veličanstvo. Nestao je. -Šta?
Kad se suoče s neizbežnim, Sirila, dobre vođe uvek moraju izabrati milost.
I ti ćeš u budućnosti biti mudra i uraditi isto.
Laslo, donesi njen plašt.
Šta? Ne. -Budi i dalje hrabra. Obećaj mi.
Ti si Lavica od Sintre.
Predodređena si za velike stvari. -Ne mogu to bez tebe.
Moramo ići, Vaše Visočanstvo. -Ne!
Idi. Svet zavisi od toga.
Volim te.
Nađi Geralta od Rivie.
On je tvoja sudbina.
Vaše Veličanstvo. -I ja sam videla.
Po to su došli.
Ja ću je isporučiti.
Dajem vam reč.
Muzazak.
Tvoja služba... bila je velika čast za nas. -Takođe.
Vaše Veličanstvo.
Oprostite što vas uznemiravam, moja gospo. Vreme je.
Nilfgarđani su blizu.
Vreme je.
Možemo da odemo. Možemo naći izlaz.
Ovo... ovo je naš izlaz.
Šta to radiš? -Ja sam, sine moj. -Šta je ovo? -U redu je.
Konji. Princezo, hajdemo.
Hej! -Samo nastavite. -Ne!
Princezo, dao sam reč vašoj baki. Dozvolite mi da je održim.
Idite.
Moja baka je rekla da moram otići. Zašto? Zašto su Nilfgarđani ovde?
Zašto svet zavisi od toga? - Držite se, Vaše Visočanstvo.
Približavamo se kapiji.
Celog života me čuvaju, Laslo. Zašto?
Bio si na pijaci. Prekriven krvlju.
Rekao si da ne možeš birati, ali morao si.
I nikada nećeš znati da li si izabrao kako treba.
Bićeš nagrađen kamenovanjem.
I pobeći ćeš. Pokušaćeš nadmudriti devojku u šumi, ali nećeš moći.
Ona je tvoja sudbina. -Renfri!
Pijaca.
Znala je da ćeš doći.
Gde je Renfri? -Na kuli s tvojom malom prijateljicom,
Marilkom. Rekla nam je da ti uručimo poruku.
Moraćeš izabrati manje zlo. -To je ultimatum.
Kontaš?
Do kurca.
Vešcu!
Geralte! Geralte!
Ne!
Biraj. -Pusti devojčicu.
Ubiću je. Ubiću svakoga dok ne uništim Stregobora.
Napusti Blaviken. Još nije kasno. -Magija ne uspeva na meni.
Srebro uspeva. -Srebro je za čudovišta.
Ako ukrstimo mačeve... - Neću moći da se zaustavim.
Oni su stvorili mene baš kao i tebe. Nismo toliko različiti.
Devojka u šumi će zauvek biti s tobom. Ona je tvoja sudbina.
Vra... vraćaj se, ti malo...
Ne. Ne!
Neverovatno.
Marilka. Marilka? Marilka!
Nabavi mi kolica. Odnećemo je u kulu radi autopsije.
Ako joj zafali samo dlaka s glave...
ti ćeš sledeći biti na zemlji. -Jesi li poludeo?
Njena mutacija, zaraziće ljude.
Zato su je ovi ljudi pratili. Moramo to uzeti.
I tebi se uvukla, zar ne?
Da je nisi... pipnuo.
Vešcu. Kasapio si tela na ulicama Blavikena.
Ti si zver. -Pretio si devojci. -Zveri! -Ubio je sve...
Uzeo si zakon u svoje ruke. -Kopile!
On je zao! Odlazi! -Odlazi i ne...
Hajde! Kasapine! -Izabrao si.
I nikada nećeš znati da li si izabrao kako treba.
Umri, Vešcu!
Odlazi, Vešcu! -Umri!
Odlazi iz Blavikena, Geralte.
I nemoj se nikada vraćati. -Kopile!
Fixed by: BOTANICMAN
Devojka u šumi će zauvek biti s tobom.
Ona je tvoja sudbina.