Pověste je vysoko!
Jen ať se houpaj!
Ať se houpaj!
Na statečný Temeřany!
Zaženeme ty kaedwenský zmetky zpátky do tý jejich vymrzlý díry!
Jo!
Jedeš z daleka, příteli?
Jedu, kamkoliv mě král Demawend pošle.
Jsi královský posel?
Pak asi chceš mého nejlepšího koně.
Nechám ho na příští stanici. Pod jménem Aplegatt.
Nepochybně pěkně uštvaného.
Načepuj mi svoje nejlepší pivo a já ho připíšu na účet králi.
Máme tu pěkně veselo.
Věšení kšeftům prospívá.
Ten špion byl naše čtvrtá poprava za čtyři dny.
Jeden z Kaedwenu, jeden z Aedirnu…
- Ty oči! - Koukejte na ni!
Za všechno můžou mágové. Co tu pohledává třeba tahle?
Měla by se snažit udržovat mír.
Místo toho se poflakuje po venkově.
I když osobně bych se její společnosti vůbec nebránila.
Ale víš, že si krásu udržují tím, že se každý večer koupou v lidské krvi?
Díky za pivo.
Na viděnou.
Přímo k Tissaie. Bez portálů.
Ano, paní.
To máme chladno, co?
Šťastnou cestu, slečinko.
Jen jsem vám přál šťastnou cestu.
- Vás už jsem viděla. - Cože?
Omlouvám se, pane. Nevšímejte si jí.
Co ji kůň kopl do hlavy, je nějaká divná.
Ne. Stála tam věž. A vás zasáhl šíp.
Měly jsme přece být nenápadné. Ty děláš pravý opak.
- Viděním neporučím. - Zato puse ano.
Nezacházej se mnou jako s ufňukaným spratkem.
Viděla jsem, jak umře. Musím zpátky.
Co když jeho smrt zabránila něčemu horšímu?
Co pak, Ošklivko?
To nevím.
Já taky ne.
Měnit osud není jen tak.
Ta vidění máš pořád častěji.
Je jenom otázkou času, než nás najdou.
Musíme co nejrychleji do Arethusy.
Máš strach.
Slíbila jsem, že tě ochráním.
Nesmíme zanechat žádné stopy.
Jdeme nakupovat.
ZAKLÍNAČ
Nikdy si nezvyknu na to, jak jsou rozkošní.
Na příšery.
Vypadají jako medvídci,
co tě prosí: „Neubližuj mi!“
A pak najednou vidíš tesáky.
Hromadu tesáků. Přímo před obličejem.
Kolik že to sežralo lidí?
- Sedm. - Aha.
- S tím měšcem se rozluč. - Jasně…
Vážně? Kolik si za ty informace můžou účtovat?
Dost, když chceme vědět, kdo jde po Ciri.
A na co potřebujeme tohle?
SCHŮZKY POUZE PO DOMLUVĚ NEVSTUPOVAT
No teda!
Je v těch tajemných dveřích obří železný bodec,
nebo mě jenom rád vidí…
- Ten se moc nepovedl. - No jo, no.
Tak nějak jsem tušil, že to budeš ty.
- Zdravím, Codringhere. - Ahoj, Geralte.
Božínku, vikomt z Lettenhove.
Jaká vzácná návštěva.
Zrovna nedávno jsem si to bezpečnostní zařízení nechal vyměnit.
Příště si domluvte schůzku.
Dobré ráno, pane.
Máte ho připravený.
Pomůže vám získat, co vám náleží.
- Nechala jsi ho vyvážit? - Ne asi. Vždyť jste mi to poručil.
Ženě se líbím s hlavou na krku, tak jsem udělala, co žádáte.
Podobný meč mi jednou pomohl získat celou říši.
To zní jako zajímavý příběh.
Byl konec léta.
1260.
Zbývalo mi jen pár mužů.
Nejedli jsme už celé dny.
Po všech těch krvavých potyčkách naše meče připomínaly spíš lžíce.
Byla to moje poslední šance na poražení Uchvatitele.
Uvědomil jsem si,
že svůj trůn zpátky získám,
jedině když vniknu do hradu
a pozabíjím všechny,
co stojí mezi mnou a mužem, který mi ukradl život.
To bylo odvážné.
Myslíš pošetilé.
Císaři.
S jedním trpaslíkem jsem vyměnil boty za jeho meč z mahakamské oceli.
A tím jsem pak toho hajzla sťal.
Jednoho dne…
už nebude třeba válek.
Stanou se dávnou vzpomínkou.
Já budu mít po boku svoji královnu
a mezi všemi rasami světa zavládne mír.
A ty mi pak ukováš nový meč,
který dá zazářit tvému umu.
Meč hodný císaře celého Kontinentu.
Na to si s váma připiju.
Jed.
Tohle otrávené není.
Jen pijte.
Pijte.
Už nemůžu.
To chceš, aby se otrávil Bílý plamen?
Pij.
Pij, povídám.
Není otrávené.
Marigolde! Jaké příjemné překvapení.
Můžu vás ujistit, že potěšení je zcela na mé straně.
Dal bych vám autogram, ale zdá se, že není na co.
Jednou jsi říkala,
že stejně jako zaklínači
chráníte lidi před zrůdami a potížemi obludných rozměrů.
Jelikož jste věděli, že přijdu,
pojďme si promluvit o mých… potížích.
Ten Rience, který tě tolik zajímá, je pěkně tajemný.
Samozřejmě jsme o něm slyšeli.
Otázkou zůstává,
odkud ho znáš ty?
Chce zabít někoho, koho znám.
Mě ne, nebojte.
Z těch, co neuspějí jako mágové, se často stávají vrahové.
A my víme, že tohohle Rience vyhodili z Ban Ardu.
- To nahrává naší teorii. - Jaké?
Že pracuje pro nějakého mocnějšího čaroděje.
Děsíš mi kočku.
Omlouvám se.
Čekal bych, že je na cinkot mincí zvyklá.
Ta informace tě bohužel bude stát o něco víc, Geralte.
Uzavřeme sázku.
Já se k vám otočím zády
a ty po mně hodíš tohle.
Pokud zasáhneš,
vyhráváte.
Jestli mě ale netrefíš, řeknete mi, co chci.
Samozřejmě na dluh.
Ty si vážně myslíš, že na to přistoupím?
Ne… vím to jistě.
Ani jsi sebou necukl.
Proč bych měl? Slyšel jsem, jak míříš vedle.
Ty starý měkkoto.
Vysoce postavení čarodějové mívají tajné učně,
kteří za ně vyřizují nelegální, tedy špinavou práci.
V čarodějnické hantýrce se říká, že je mají na vodítku.
- A kdo má na vodítku Rience? - To nevíme.
Víme ale, kde Riencovi tu špinavou práci zadává.
V hradu Vuilpanne, který stojí u bývalých dolů…
- …na šarlatový amonit. - Přesně.
Na předměstí Piany.
Už teď toho víš až moc.
Tenhle mág, ať už je to kdokoliv,
je opravdu nebezpečný.
Nech to být, Geralte.
Nenechám. Ale to už přece víš.
Díky, že jste si udělali čas.
Pozdravuj tu svoji princeznu se starší krví.
Nějaký váš klient ji hledá?
Istredd.
- Ten mág? - Ano.
Přece ti musí být jasné, že není jediný, kdo rád zaplatí
za dívku, co cestuje s bělovlasým zaklínačem.
Chceš ji zachránit? Tak najdi jinou holku.
Třeba nějakou sirotu s popelavými vlasy a zelenýma očima…
Ne.
Geralte, příteli…
blíží se čas nenávisti.
Hluboké, sžíravé nenávisti.
Nabízím ti jednoduché řešení.
Někdo musí zemřít,
aby někdo jiný…
mohl žít.
Nehodlám za její bezpečí platit něčím, kvůli čemu bych se nenáviděl.
Jdeme.
Děkujeme.
Zběhlí mágové, králové toužící po moci, a teď ještě Istredd.
Neunavuje tě pořád jenom utíkat?
Nezkusíme ji uklidit někam do bezpečí?
Můžeme to probrat třeba cestou do Redanie.
No tak.
Slyším tě přemýšlet.
Opovaž se omílat to svoje: „Cestuju sám,“
nebo: „Je to moc nebezpečné.“
Rád bych ti připomněl, že jsem vám dělal návnadu
na pana Pyromana.
Toho si cením, Mari,
ale nechci tě zase vystavovat nebezpečí.
Proto musím do Vuilpanne.
Až bude Rience mrtvý, najdu si tě.
Nebo si po tvojí smrti najde on mě.
- Co vlastně přesně hledáme? - Zázrak. Drž se u mě.
Co jsi to předtím odesílala za dopis?
Psala jsem Tissaie.
Že se vracím domů.
Může nás odmítnout?
To je složité.
Kvůli mně?
Ano, občas věci dost komplikuješ.
No, nejsem jediná.
Sice na mě dohlížíš,
ale ani já nejsem slepá.
A co vidíš, Ošklivko?
Většinou zosobnění dokonalosti.
Výborně.
Ten dopis jsi ale psala natřikrát.
Něco mi tajíš, že jo?
Musíme si pohnout.
Tumáš. Pročísni si tím to svoje vrabčí hnízdo.
- Heslo. - Otrhanec.
Trénink ti v ovládnutí moci nepomohl.
Spíš ji vytáhl na povrch,
dal jí jasnější podobu.
Paráda.
V Arethuse se naučíš
svoje vidění soustředit na budoucnost, která tě zajímá.
A co když mě nezajímá nic?
Tak nezjistíš, jak to ve světě chodí.
Tady ji máme. Pojď.
Yen!
Díky bohům, že jsi naživu.
- Máš nějaké drby? - Nemáme čas, Keiro. Musíš mi pomoct.
S mojí služebnou potřebujeme jeden z tvých portálů.
Do Arethusy.
Vracíš se do Arethusy?
I po té legendární překažené popravě?
Na tu už doufám zapomněli. Nebo mi to alespoň odpustili.
Hodně štěstí. Mně Tissaia pořád neodpustila.
A to jsem jen ojela jedno kariéristický princátko…
Každopádně tě ráda vidím.
Nemám skoro žádné zákazníky.
Ty, co překročí hranice, připraví o hlavu.
- Kdo? - Ti na druhé straně.
Člověk by čekal, že se Sever sebere, když mu Nilfgaard dýchá na krk.
- Copak Bratrstvo nic nezmůže? - No tak, hybaj.
Jen běž.
Chci portál do Claremontu.
Tenhle skrček si tam užije.
Hned.
Chceš si šňupnout?
Na to mě neužije.
Zabte ji!
Ciri!
[starší mluva]
Drž ho otevřenej, hned jsem zpátky.
Utíkej!
Hej! Co to kurva…
Nemáš tušení, s kým si zahráváš.
Cos to provedla?
To byl jeden z Houvenaghelových chlapů.
Jestli nechcete přijít o hlavu, vemte nohy na ramena.
Počkej, Keiro.
Běž.
Magie je třídění chaosu.
To si vyžaduje dvě věci.
Rovnováhu a kontrolu.
Bez nich vás chaos zabije.
Neviděly jste Nissu?
Elizabet, přiveď Nissu a připomeň jí,
že nemoci ani stesk po domově tady netolerujeme.
Vrať se tam a zkus to znovu, Sabrino. Tohle je nepřípustné.
Říkám vám, že s ním nic nehne.
Foltest a jeho lid si prý můžou pomřít hlady.
I kdyby Henselt do Temerie to obilí poslat chtěl,
zatracené Scoia'tael by ho cestou ukradly.
A my se divíme, proč už nám králové nevěří.
Věděli jsme, že s elfy budou problémy, a nic jsme s tím neudělali.
To je… neprozíravý pohled na historii,
ale to mě u tebe nepřekvapuje.
Dost už hašteření.
Triss se vrátí na Foltestův dvůr a nějak to vyžehlí.
To pomůže zhruba stejně jako obvaz na useknutou končetinu.
Tissaia jim slíbila Cirillinu hlavu na stříbrném podnose a selhala.
Pokud chceme mír, musíme toho spratka najít a zabít.
Ne!
Pokud vím, běžně spory neřešíme nesmyslnými hádkami.
Všechny argumenty jako vždy předáme celé radě.
Do té doby tu jenom rušíte výuku.
Mají pravdu.
Nerada to přiznávám, ale kdyby ses…
Říkala jsem vám,
že Bratrstvo může můj post přenechat někomu jinému.
Já jsem víc k užitku tady, kde dívkám pomáhám rozvíjet jejich talent.
To je vznešené poslání.
Ale stejně si říkám, jestli ti jde vážně o ně.
Jen proto, že jsi zklamala Ciri…
Půjdu zkontrolovat Nissu.
Nisso!
Pověz mi o té elfce.
Hrabě de Noailles zajal nějakou elfku.
Říkal, že je to úkladná vražedkyně.
Hlasitěji!
Mluv!
Donutil mě ji
zjizvit na tisíc způsobů.
A…
A co jsi udělal?
Řízl jsem moc hluboko.
To byla moje první vražda.
Užil sis to?
Ne.
Naštvalo mě to.
Byla jí škoda.
Mohla změnit strany
a poslouchat naše rozkazy.
Mohla nám být užitečná.
Ano. Užitečná.
Tak je hodný.
Tentokrát ses se mnou moc nemazlila.
Přehnala jsem to?
Dodáváš mi nadhled… tu správnou perspektivu.
Děkuju.
Chtěla bych něco na oplátku.
Radovid si vede překvapivě dobře.
Mohl by ti pomoct srovnat Vizimira do latě.
Není třeba. Dohlížím na něj už roky.
Kontinent ještě nikdy nebyl tak nejednotný.
Nilfgaard není jediný, kdo si na něj dělá zálusk.
A kdyby se nám Radovid osvědčil…
Myslíš Redanii.
Promluv si s ním.
Udělej to pro mě.
To je všechno.
To je on.
Marigold.
Řekli mi, že mám návštěvu.
Tak milé překvapení jsem ale nečekal.
- Přišel jsi nám něco pěkného zazpívat? - Ne. Pěkné písně nevedu.
Mám pro vás informace.
Slyšel jste někdy o detektivech Codringherovi a Fenn?
Ne.
Oni nicméně…
vědí, pro koho Rience pracuje.
Zajímavosti? Sem s nimi.
Geralt je odhodlaný to vyřešit po svém,
protože neměl dost peněz na to, aby jim rozvázal jazyky,
ale… vy je máte.
Předpokládám.
Moc si tvých informací cením, opravdu.
Teď bych si ale rád něco poslechl.
Ne. Na zpěv vážně nemám náladu.
- Ale no tak. - Ne.
Vypadáte, že se tu dobře bavíte i beze mě a…
Zahraj nám svoji oblíbenou. Prosím.
Rádi by slyšeli něco o bělovlasém zaklínači.
Tak jo.
Nejspíš to bude past.
Rozhodně je to past.
Klidně to můžeme probrat.
Vím, že jsi naštvaná.
Nejsem.
Spíš zklamaná.
Říkala jsem, že nesmíme přitahovat pozornost.
Já vím.
Je to moje vina.
Měla jsem do svých lekcí zahrnout to,
že je někdy rozvaha důležitější než chrabrost.
Zníš jako Geralt.
Občas má v něčem pravdu.
Jestli se stanu královnou, budu muset využít toho, co mám.
Svého smyslu pro spravedlnost, dýky a rychlých reflexů.
Vděčím za ně tobě a Geraltovi.
Ještě jsme tě měli naučit, že činy mají svoje následky.
Na ty se vymlouvají ti, co nechtějí jednat.
I kdyby to někoho mělo stát život.
Nevíš, jak se na mě to dítě koukalo. Musela…
Nemusela. Rozhodla ses zasáhnout.
Osud toho posla v Ellanderu neznám.
Zato vím, co se stane tady.
Dominik Houvenaghel sem pošle bratránka Lea Bonharta,
aby si ztráty vynahradil penězi nebo krví.
Měšťany, co přežijí, odvedou do války, která je na obzoru.
Takže pak zemřou na bojišti.
Pokud dřív nepodlehnou nemoci nebo hladu.
Jeden život
jsi nejspíš vyměnila za stovku jiných.
Proč vůbec vidím budoucnost, když ji nemůžu ovlivnit?
Jak bys mě mohla pochopit? Když něco chceš, sešleš kouzlo.
Luskneš a rozestoupí se hory.
Muži dělají, co poručíš.
Nevíš, jaké to je nemít kontrolu nad vlastním životem.
Kam jdeš?
Zase nakupovat?
Ne, Ošklivko.
Uděláme si zajížďku.
Proč mi tak říkáš?
Protože jsem slíbila, že už k tobě budu upřímná.
Pojď.
Ukážu ti, kdo opravdu jsem.
Kde mám do prdele meč?
Vždyť ani nejsi elf!
Ale chcípneš, jako bys byl.
Za tohle zaplatíš,
ty nilfgaardská špíno.
Vstávej.
Vstávej, starý brachu.
Díky za záchranu.
Tys mě taky párkrát zachránil.
Musím ti to oplatit.
Co tu sakra děláš?
Francesca blábolí o proroctvích a hen ichaer,
zatímco Scoia'tael umírají při drancování vozů.
Jenom proto, abychom nepošli hladem a zimou.
Myslel jsem, že jsou všichni ušáci pověrčiví.
Ty nevěříš v legendu o starší krvi?
Ale no tak.
Můj lid budoval civilizace,
zatímco jste vy bezuší zmetci pořád mysleli, že jsou hromy prdy bohů.
Já věřím ve fakta.
A faktem je, že Francesčina hen ichaer je holka z Cintry.
Z Cintry?
Viděl jsem ji na vlastní oči.
Jejich princezna má prý spasit elfy.
Už to nedávám, Cahire.
Nemůžu nechat svoje vojáky umírat za něco, čemu sám nevěřím.
Aha, tak proto ses vrátil.
Uvažuješ nad tím, že převezmeš velení, jak jsem ti navrhoval.
Je to tak.
Ale…
jedný věci pořád nerozumím.
Byl jsi Emhyrův nejvyšší generál.
Teď tě poslal přepadávat karavany daleko od přední linie,
kde tě den co den čeká pěkná nakládačka.
Nechápu to. Pokud je tak moudrej,
proč mrhá schopnýma lidma, jako jsi ty?
Zradil jsem ho.
Lhal jsem mu.
Svěřil mi to nejposvátnější poslání a já selhal.
Takže se tu hodláš kát, než tě sejmou Seveřani?
Musí to být vážně někdo, že ho tak slepě následuješ.
Tvoji vojáci si tě váží úplně stejně,
i když jsi starý, šeredný, arogantní blbec.
Starej…
Jestli přijmu tvůj návrh,
co bude svržení Francescy vypovídat o mojí loajalitě?
Gallatine,
jsi jeden z nejlepších vojáků, po jejichž boku jsem kdy bojoval.
Bílý plamen to ocení.
To ty mu pomůžeš získat Sever. Ne Francesca.
Plamen si moji věrnost zasloužil.
Zaslouží si ona tu tvoji?
Chcete slyšet vtip?
Narodila jsem se
s takovou mocí, že si to ani nedokážete představit.
Naučila jsem se vůlí ovládat chaos.
Měla jsem být navždy mladá
a krásná
a žít mezi smetánkou u dvora.
A nakonec umřu tady
ve vinném sklípku.
S vámi.
- Víš, jakej máte vy mágové problém? - Jaký?
Všechno berete moc vážně.
- No jo. - Je to tak.
No, když má člověk pomáhat Bratrstvu k moci tím,
že pečuje o prohnilá království, je to potřeba.
Až všechno ovládne Nilfgaard, už to nebude třeba.
- Proč? - Emhyr mágy nepotřebuje.
Ty jsi názorný příklad.
Jestli se odsud dostanu,
půjdu na všechno daleko chytřeji.
Jednou se odtud někdo pokusil zdrhnout.
Poslali za ním psy.
Roztrhali ho na cucky.
Císař tě zprostí viny
až po smrti, holka.
Hej.
Máme tu dalšího.
Co je?
Dejte ho do pytle. Chlapi mi ho pomůžou vyhodit.
No tak.
Ještě jednu, prosím.
Slova si můžeš nechat,
tvůj pohled ve mně zažehává plamen.
Nic se prý nesmí uspěchat,
ale já o vyčkávání nemám zájem.
Nač plýtvat slovy,
když rty toho vyjádříme o tolik víc?
Jde o touhu, ne chtíč.
O to zpívat si své napříč tomu,
co pějí ostatní.
Nejlepší písně jsou plné
nevyřčených něžností.
A mně už se nelíbí.
S tebou mi nic nechybí.
S tebou o sobě
nemám pochyby.
Nemám
pochyby.
Klidně můžete začít tleskat.
Děkuju vám. Díky.
Děkuju. Vám taky.
Moc vám děkuju.
To bylo…
Nikdy jsem…
Promiň, nemám slov. To určitě ta medovina.
Přitom nejste opilý.
Prozradily vás oči.
Nemáte skelný pohled.
Při hraní v ošuntělých krčmách se člověk naučí předstírat,
že je namol,
i když musí zůstat při smyslech.
A v takovémhle hnízdě zmijí, no…
Zeptáte se na toho Rience?
Vždycky jsem přemýšlel, proč jsou tvoje písně tak neodolatelné.
Teď už to chápu.
Vážně?
Proč?
Vidíš lidi takové,
jací opravdu jsou. Nenecháš se oklamat zevnějškem.
To je velká část jejich kouzla.
A co ten zbytek?
To ještě nevím.
Ale jsem odhodlaný na to přijít.
A mezitím se poptám
na toho Rience a jeho kumpány.
Děkuju.
Ví ten zaklínač, jaké má štěstí, že tě má?
Někdo jde.
Slyším kroky.
- Prosím. Pomoz nám. - Vrátí se pro nás. Jako vždycky.
Prosím. Zrovna odešel.
Pomoc!
Pomoc! Prosím.
Prosím, brzo se vrátí.
Nic necítím.
Prosím. Vrať se.
- Nedovol, aby nám ublížil. - Prosím!
Nemůžu ven.
Pomoc.
Neublížím ti.
Jsi v pořádku?
Je tu ještě někdo další?
Je nás tady spousta.
Pořád víc a víc.
Chodí si pro nás.
V noci.
Zastav ho, prosím.
Ten, o kom mluvíš…
jmenuje se Rience?
Elfská špína.
Jsou zdrojem všeho zla.
Ne!
Proč nám ubližuješ?
Zastav ho!
Ať nás nezabije!
Už je pozdě.
Utíkej!
S tím vínem v břiše jsou pěkně těžcí.
Odpočívej v pokoji, ty mizero.
Sakra!
Všichni mysleli, že je to obyčejný divák,
ale já jim říkal, že si na něj ta hadí žena brousí zuby od začátku.
A když jsem nakousl hororové historky…
Už jsem vám vyprávěl o tom elfovi, co se plížil z Virfurilovy ložnice?
Virfuril je lehkovážný blázen, drahý.
- Co bych si bez tebe počal, drahá? - Očividně nic moc, drahý.
- Evo, dones víc masa. - Ano, paní.
Tvrdil, že tam byl na výslech.
No, mučení by ty zvuky vysvětlovalo.
Zase mě navštívil zaklínačův přítel.
Myslí si, že staří páprdové Codringher a Fenn vědí něco o Riencovi.
A?
A já si říkám, jestli bychom v našem pátrání
neměli místo biče použít spíš cukr.
Zajímavé.
Možná bych se za těmi starými páprdy měla taky stavit.
Představte si, jak stojí ve sněhu s rozepnutým opaskem a provinilým výrazem.
A já mu jako spravedlivý král řekl:
„Dám ti náskok, ale stejně skončíš s šípem v zadku.“
Tak jsem zakřičel: „Běž,“ on odpelášil jako zraněný srnec
a já ho takhle střelil.
Nehýbej se.
Jo!
Aplegatte! Ty šťastlivče! Co nám neseš za noviny?
Vyprávěl jsem vám někdy o tom, jak jsme se setkali?
Zdá se, že si bratrovy epické příběhy zrovna neužíváš.
Tenhle už jsem slyšel.
Opakování mu na záživnosti nepřidává.
Bratr bohužel není známý pro svůj důvtip.
Zato vy ho máte podle Philippy víc, než se zdá.
Nebo možná ne.
Jakožto náš vrchní špion
určitě dobře víš, že každý tady má nějaké tajemství.
Dokonce i můj zdánlivě prostoduchý bratr.
Vizimir přede mnou nic netají.
Takže víš o jeho včerejší schůzce?
S Nilfgaardem.
Neslyšel jsi něco?
- Ne. - Vážně?
Ani ň.
Proč se vůbec ptám? Přestávají ti sloužit uši.
Náhodou…
- Prý jste měli návštěvu. - Máme spoustu…
Víš, koho myslím.
Byl tu zaklínač, pořád ho cítím.
Co jste mu řekli?
Nebojte. O vašem zaměstnavateli jsme se ani slovem nezmínili.
Ani o tom, co ve skutečnosti plánuje s Cirillou z Cintry.
Co ty o tom víš?
Neubližujte jí, prosím.
Tak začni mluvit.
Takže Yennefer dovolíš vrátit se domů?
Dovolím? Vždyť už je na cestě.
To je celá ona.
Určitě něco plánuje.
Vždycky byla neskutečně vypočítavá.
Triss má pravdu.
A Stregobor možná taky.
Králové Severu musí spolupracovat a naslouchat nám.
Pochybuju, že by chtěli vidět čarodějku, která jim překazila popravu.
Ty ji ale miluješ.
Tvoje mysl se nemůže smířit s rozhodnutím, které už učinilo tvoje srdce.
Ty radě předsedáš se mnou.
Co si o tom myslíš?
Bohové vědí, že jsi ji neměl rád.
Protože máme tolik společného.
Výbušnou povahu.
Zbrklost.
Silnou potřebu vyhrát každou hádku.
A ještě jednu věc.
Naši lásku
k tobě.
Pokud dokáže zapomenout na minulost,
zvládnu to i já.
Co to je?
Jen takový talisman.
Tyhle kameny prý mají ochrannou moc.
Stačilo říct, že jsi na mě myslel.
Setkám se s ní v Gors Velenu. Ujistím se, že nás nedostane do potíží.
Zavedla jsi nás na pole.
Dřív tu stával dům.
Náš dům.
Tady jsem vyrůstala.
Padej od toho, holka!
Zvládnu to!
Kolik za prase? A kolik za tenhle kus?
Je to naše dcera.
Moje teda ne.
Nemůžete si mě vzít!
Nikam nejdu!
Neopovažuj se ze mě spustit oči.
Nemáš na výběr.
Celý život jsem měla velkou moc.
Nikdy jsem ale nebyla dokonalá.
S Tissaiou jsem bojovala na každém kroku.
Chtěla jsem dělat věci po svém.
Ten dopis…
Nevím, jestli mě v Arethuse přivítají.
Taky jsem se jednou rozhodla zasáhnout.
Osvobodila jsem vězně.
A celý Sever tím poštvala proti Bratrstvu.
A způsobila rozkol mezi mágy.
Ti oběšenci u hospody…
Všechny ty popravy.
Teď na to doplácí celý Kontinent.
Včetně tebe.
Jen kvůli mně.
Používat chaos nestačí.
Obě…
se ho musíme naučit ovládat.
V tom tkví skutečná moc.
Pak dokážeme nechat rozestoupit hory.
Společně.
Tak pojď,
Ciri.
Hej.
Dostal jsem tě ven. Už jsi v bezpečí.
Jsi v pořádku?
Věděla jsem, že mě zachráníš.
Jak jsi to mohla vědět?
Děláš to přece vždycky.
Jsme spojení osudem.
Co jsi zač?
Nech toho, Geralte.
Vždyť víš, kdo jsem.
Ciri.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová