PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Dneska nemáš svůj den, co?
Co to bude?
NAJMU ZAKLÍNAČE
Kde tu bydlí starosta?
- Touhle cestou a doleva... - Isadoro.
Vědmáci tu nejsou vítaní.
Ukažte mi,
kde je starosta, a hned odejdu.
Nám rozkazovat nebudeš,
ty mutantí zkurvysyne.
Slyšel jsi?
Táhni.
Dobrovolně, nebo na provaze. Tvoje volba.
Jednoduchá volba.
Sper to ďas, zabte ho klidně holýma rukama.
No tak, vědmáku. Snad by ses nás nebál?
- Ukaž, co v tobě je. - Nechtěli byste toho nechat?
- Zaklínačům se nedá věřit. - S váma nemluvím.
Omlouvám se, že ti mí muži znepříjemňují den.
Doufám, že se do zítřejšího trhu polepší.
Promiň, Renfri.
No tak, hoši.
Pivo pro mě a mého přítele.
Teď s váma mluvím, dobrý pane.
Chceš snídani?
Už jsem jedl.
Zvěřinu.
Matka, budiž jí země lehká, by se za mě styděla.
Bude to naše tajemství.
Tak co tě přivádí do Blavikenu?
Nějaký netvor?
Cestoval jsem bažinami.
To si sám koleduješ o malér. Proč ne po hlavní cestě?
Těžko se na nich hledá práce.
Pravda, potřebuješ peníze na oblečení.
Ještě dvě piva.
Poslední dobou nacházím netvory všude.
Kolik chceš za tu kikimoru?
Ráno jsem zapíchla krysu vidličkou.
Pěkně jsem tu mrchu vykuchala.
Máma skoro omdlela, ale neměla jsem na výběr. Srala nám ve spíži.
- Zmiňovala jsi peníze. - Ano.
Isadora říkala, že hledáš mého tátu.
Je to drbna, víš?
Sotva vkročila do Zlatého dvorce,
určitě hned všem běžela vyprávět o zlém vědmákovi.
Já se tě nebojím.
To je škoda.
A taky ti řeknu,
že tátovi je tahle příšera k ničemu.
Tvůj táta je...
starosta?
Nechal vyvěsit odměnu.
Na graveira.
Kikimory se hodí.
Regulace populace.
Zkus mistra Iriona, našeho čaroděje.
Platí za různé maličkosti pro svoje elixíry.
Koupil našeho psa, když umřel.
Záhadně.
Dobře.
Zaveď mě k němu.
Dal mi za toho ořecha 15 korun.
To je dost na nové oblečení. Jen abys věděl.
Tak pojď, Klepno.
Zabil jsi někdy sukubu?
Strigu?
Vlkodlaka?
Vlčí ženu?
Ta neexistuje.
Takže zbytek ano.
Podle mě jsi hrdina.
Máma říká, že jste zplozenci špinavé magie.
Ďábelská stvoření, hnusní zvrhlíci zrození v pekle.
Byl jsi už v pekle?
Já nikdy neopustila Blaviken. Máma je tu totiž celý život.
A co stačí Libuši, to musí stačit i Marilce.
Tak se jmenuju.
Marilka.
Jako čtverylka.
Jak se jmenuješ ty?
Geralt.
Jako garota?
Pěkný.
Odkud jsi, Geralte?
Z Rivie.
Nevím, kde to je, ale když mi to dovolíš, naučím se cokoliv.
Ne.
Protože holky nemůžou být zaklínači.
Hloupější věc jsem nikdy neslyšela.
Chci víc.
Musím mít víc,
protože jinak nevím, co budu dělat v Blavikenu. Kromě chození na nudný trh.
A zabíjení krys.
A psů.
A jsme tady.
Podrž Klepnu.
Buď hodná.
Ahoj, Klepno.
Zdravím.
Já jsem Stregobor.
Mistr Stregobor.
Čaroděj.
Mám tu kikimoru pro mistra Iriona.
Ano, odpusť mi ty nejasnosti.
Tuhle věž postavil Irion, ale je už 200 let po smrti.
Z úcty k němu jsem si jeho jméno vzal jako...
takovou žertovnou přezdívku.
I ta iluze je jeho?
Ne, tohle je...
moje vlastní práce.
Čas pak ubíhá příjemněji.
Protože se tu schováváš, Stregobore.
Ty jsi mi ale bystrý...
zaklínači.
V Blavikenu se váš druh často nevidí.
Také nás už moc nezbylo.
Nabídl bych ti svou upřímnou soustrast, ale...
pokud mě paměť nešálí, zaklínači...
necítí emoce.
Jsem rád, že tě ke mně osud dovedl.
Přivedla mě Marilka.
Ne, Marilka pracuje pro mě.
Čas od času.
Když je to potřeba.
Čaroděj samotář, co používá cizí jméno
a najal holku, aby mu přivedla zaklínače.
Nechcete mého netvora.
Chcete nějakého zabít.
Velmi bystrý.
Vskutku.
- Jaký druh? - Ten nejhorší.
Člověka.
Jmenuje se Renfri.
Sakra.
Hraješ, Martine.
Pět.
- Ne tak rychle. - Pět jich nechytíš.
Než to zkusím, toho chleba se ani nedotkneš.
- Tak házej. - No tak.
Já to říkal.
Já ten chleba neukradl. To Korin!
Sklapni, ty kreténe!
Musíte jít s námi.
Jako tvá královna
ti uděluji toto čestné uznání,
které symbolizuje tvé vazalské pouto
vůči cintránské koruně.
Taky bych se teď klidně nechal svázat.
Fuj.
Přísaháš, že budeš ze všech sil bránit...
- Opozdilci si nemají co stěžovat. - Hrála jsem si na náměstí.
Drápky?
Vyhrála jsi, jak jsem ti to ukazoval?
Vyhrála bych,
kdyby se neukázali jezdci zkázy.
Jestli kvůli několika koním nedokážeš vyhrát v drápcích,
co budeš dělat v bitvě?
Aspoň ses nepodělala.
Žádám vás o moc,
když chci, abyste jako královská rodina projevili špetku úcty?
Hlavně ty.
Je to tvá povinnost jakožto krále a děda.
Dovol mi odejít, má královno. Jsem unaven z cesty na ostrovy.
A z plnění mé manželské povinnosti.
Fuj.
Jako tvá královna
ti uděluji toto čestné uznání,
které symbolizuje tvé vazalské pouto...
Osud má mnoho tváří, zaklínači.
Můj je kupříkladu na pohled krásný, ale...
ohavný uvnitř.
To ona na mě vztáhla své zkrvavené pařáty.
Všichni čarodějové jsou stejní.
Tváříte se moudře, ale přitom mluvíte nesmysly.
Mluv normálně.
Slyšel jsi někdy o...
prokletí černého slunce?
První úplné zatmění slunce za 1200 let.
Značilo hrozící návrat Lilith,
démoní bohyně noci, která je pověřena vyhlazením lidstva.
Podle moudrého čaroděje Eltibalda
k nám mělo Lilith přivést 60 panen se zlatými korunami tím,
že naplní koryta řek krví.
Nerýmuje se to.
Dobrá proroctví se rýmují.
Studoval jsem dívky narozené v době černého slunce
a našel jsem u nich příšerné vnitřní mutace.
Snažil jsem se je vyléčit.
Zavřel jsem je do věží pro jejich bezpečí, ale všechny do jedné zemřely.
Vnitřní mutace?
Samozřejmě jsem provedl pitvy,
abych své obavy potvrdil.
Odstranění těch žen bylo menší zlo.
Mohly v krvi utopit celá království.
Kdybys žil během Falčina povstání
a viděl to, co já...
Zemřely nevinné ženy.
Ale ne ta krásná Renfri.
Jde po tobě.
Dcera krále Fredefalka z Creydenu.
Sám jsem v poledne asistoval s princezniným porodem.
V úplné temnotě.
Pod černým sluncem.
Takže je prokletá.
Máš mě za hlupáka, zaklínači?
Myslíš, že jsem si to neověřil? Renfri byla vážně postižena.
Její nevlastní matka, Aridea, mi řekla, že umučila kanárka,
uškrtila dvě štěňata,
a dokonce služebné vypíchla oko hřebenem.
Přiznávám, že naše počínání nebylo ideální...
ale museli jsme jednat kvůli bezpečí Arideaniných dětí.
Poslal jsem tedy někoho za Renfri do lesa.
Našli jsme ho v křoví
s Renfrininou broží zabodnutou v uchu.
Hned nato jsem na princeznu uspořádal hon,
ale... byla pryč.
Na dva roky.
Pak se objevila znovu.
Okrádala a vraždila kupce na cestách do Mahakamu.
Nejdřív je napichovala na klacky...
ale brzy se naučila s mečem.
Teď se jí prý žádný muž nemůže rovnat.
Nejsi muž.
Jsi čaroděj.
Je odolná vůči magii.
To je u lidí nemožné.
Ne u...
těch zmutovaných.
Pronásleduje mě se svou pomstou roky.
A teď dorazila sem.
Zrovna, když jsi přijel.
Osud.
Zabij ji.
Dám ti za to cokoliv.
Já zabíjím netvory.
Kikimora zabíjí, protože má hlad, Renfri zabíjí pro potěšení.
Je to netvor. Je to poslední z Lilithiných děvčat.
Má moc nás všechny zničit.
Takovou moc podle mě nemá nikdo.
Co když to není, jak si myslíš, a celý kontinent tím zničíš?
Tady máš rým.
Zabití Renfri je to...
menší zlo.
Zlo je zlo, Stregobore.
Menší,
větší,
střední...
Všechno to samé.
Nesoudím tě.
Také jsem v životě nekonal jen dobro.
Ale teď...
když si mám vybrat mezi dvěma zly...
radši si nevyberu vůbec.
Na těchhle tancovačkách bych ocenil trošku toho čarování.
K vašim službám, Veličenstvo. Triky a iluze na zavolanou.
Chtěl tím říct, že by rád zmizel, že ano?
Ne.
Dnes ráno jsem za průplavem viděl Divoký hon.
Ano, už ses zmiňoval.
- Koho? - Nevěstí nic dobrého. Předpovídá válku.
Sever válčí, co Nilfgaard obsadil Ebbing.
Jestli legendy nelžou,
má Hon několikaletý skluz.
Nilfgaard překročil Amellský průsmyk.
Do Soddenu, jestli jsou chytří.
A pokud ne,
máme na cestě 50 skelližských lodí.
Máme víc rytířů. Jsme připraveni, jest...
Připraveni na co?
Nemusíš se ničeho bát.
Tvůj tón naznačuje pravý opak.
Mluvíme tu o válce, děvče.
S Nilfgaardem?
- Proč? - Eiste!
Pokud padneme, tvoje vnučka nastoupí na trůn.
Musí vědět, jak to chodí.
Nepadneme, protože na nás nikdo neútočí.
Je to jen dítě.
Když jsi vyhrála bitvu v Chotěbuzi, bylo ti jako mně.
Zpívá se o tom.
Pěkné balady skrývají polopravdy.
Je chytlavá.
Zemřelo 3 000 mých mužů.
Když tolik chceš,
dám ti první lekci.
Stejně jako na život
ani na bitvu se nikdy nelze plně připravit.
Drž se svého meče...
a drž se v pohybu.
- Vaše Veličenstvo. - Vaše Veličenstvo.
Děkujeme, že můžeme být součástí vašeho bálu.
Vaše Veličenstva.
Vaše Výsosti.
Smím prosit o tanec?
- Martine... - Moc ráda.
Připomíná mi to zásnubní hostinu tvojí dcery.
Tu noc, kdy jsi přišla k rozumu
a řekla ano.
Byl jsem nejšťastnějším mužem na světě.
Chtěla jsem jen zachránit království.
A ne...
nemáš svolení odsud odejít.
Veličenstvo, zvědové se vrátili.
Nilfgaard je na cestě do Cintry.
Tak jsem se mýlila.
Jsou tady.
Už jsou tady.
To jsi to teda vymyslela.
Měla bys jí to říct.
Nechme ji v klidu si užít večer.
Může být na dlouho její poslední.
Ta holka ráno...
tě vzala za Stregoborem, že?
Vím, co jsi zač...
Renfri.
Tak to víš, že ho chci zabít.
Bývala jsem princezna. Řekl ti to?
Dokud mě neposlal do lesa s úkladným vrahem.
Ty jsi zabila jeho.
Matčinou broží.
Ten vrah mě znásilnil...
okradl a nechal mě jít.
Už jsem nebyla princezna.
Naučila jsem se přežít.
Kradla jsem, abych neumřela hlady.
A zabíjela, aby nezabili mě.
Zachránili mě Nohorn a ostatní.
Budou po mém boku, až vykonám svou pomstu.
Lilith mi pomáhej. Zabiju všechny, co mi stojí v cestě.
Pokud tedy...
nezasáhne osud.
Chceš, abych zabil Stregobora.
Je to menší zlo.
To teď slyším pořád.
Tak on si tě na mě taky najal.
Protože jsem se narodila během zatmění?
Mohla jsem se stát kýmkoliv.
Královna Calanthé z Cintry...
právě u Chotěbuzi vyhrála první bitvu.
A já tě tu mezitím přesvědčuju, že nejsem...
...netvor.
Nebo jsi?
Jak to mám vědět?
Krvácím, když se říznu. To je lidské, ne?
Když se přejím, bolí mě břicho. Když jsem šťastná, směju se.
Když se naštvu, nadávám. A když nenávidím někoho...
kdo mi ukradl celý život, zabiju ho.
Tebe taky nazývají netvorem.
Mutantem.
Co když půjdou po tobě?
A zaútočí?
Už se stalo.
Tak proč je nezabiješ?
Protože tím...
bych jim dal zapravdu.
Pokud ti řeknu, zaklínači,
že nedokážu Stregoborovi odpustit ani se vzdát své pomsty...
je to důkaz?
Přiznám tím, že jsem netvor?
Ano.
Anebo...
můžeš odejít z Blavikenu...
a konečně začít žít.
Tvoje volba, princezno.
Do útoku!
Není fér, že jsem tu uvězněná.
Můžu vás uspat kouzlem, princezno.
To je jen návrh.
- Už jsou to dva dny. - To pro nás všechny.
Král a královna nám nařídili zůstat tady.
A my je poslechneme.
A proč s nimi nejsi ty?
Ať už jsou kdekoliv.
Mám vás ochraňovat.
To ty přece nenávidíš.
Je to největší pocta mého života.
Oba jste neuvěřitelně nudní.
Před mnoha a mnoha lety
čarodějové zavírali děvčata do věží.
Už začínám chápat proč.
Víš, že na mě povídačky neplatí.
Ty dívky prý byly prokleté.
Měly předznamenávat konec lidské rasy.
Proto je postupně vraždili.
Konec.
Bude babička v pořádku?
Vy budete v pořádku, princezno.
Jste její krev.
A jablko nikdy nepadá daleko od stromu.
Prohráváme!
Co ty lodě ze Skellige?
Přišla bouře, Vaše Veličenstvo!
Nikdo nedorazí!
Tak budeme bojovat sami. Cintru jim nesmíme dát!
A taky nedáme!
Eiste!
Uhněte!
Ne!
Doveď nás do bezpečí tvého náručí, obejmi nás svým světlem.
Ochraň nás před temnotou císařství, která se sápe po našich duších.
Princezno Cirillo...
- Budeme v pořádku? - Neboj se, Martine.
Královna Nilfgaard porazí.
Brzy půjdeme domů.
Vaše Výsosti...
Nilfgaard se nezastaví před ničím!
...jen přes moji mrtvolu!
Vaše Veličenstvo, co se...
Drahoušku můj.
Opatrně.
Napadli Cintru.
Eist je mrtvý.
Nilfgaard se blíží k městu.
Proč?
Poddaní...
Kolik je jich v bezpečí našich zdí?
Přibližně stovka, Veličenstvo. Hosté vašeho banketu.
Zkontroluj, jestli...
máme dost zásob.
Provedu.
Byla jsi statečná...
když jsem byla pryč.
Nebyla. Byla jsem netrpělivá.
Jednou téhle zemi budeš vládnout.
Víš to, že ano?
Proč to říkáš?
Ty umíráš?
Drahoušku můj...
až odejdu, bude to mnohem větší podívaná než tohle.
A teď mě, dítě...
nech odpočívat.
Dostali se k bráně.
Co to děláš?
Jak dlouho to vydrží?
Dokud vydržím já.
Vždyť víš, co by řekl Vesemir.
„Zaklínači si nehrajou na rytíře na bílém koni.
Neměli bychom se snažit prosazovat zákon.
Nepředvádíme se.
Jde nám o peníze.“
A má pravdu.
Chceš slyšet o mém prvním netvorovi?
Bylo to ani ne 80 kilometrů od Kaer Morhen.
Byl obrovský.
Smrděl.
Měl holou hlavu.
Zkažené zuby.
Strhnul tu holku z povozu,
před otcem jí serval šaty a řekl:
„Teď poznáš pravýho chlapa.“
Tak mu říkám, že to on taky.
Zabil jsem ho na dvě rány.
Nebyly čisté.
Ale byly působivé.
Pak jsem se otočil k té holce.
Byla slitá krví toho chlapa.
Podívala se na mě,
zařvala,
pozvracela se
a omdlela.
Je to tak.
Myslel jsem, že konám dobro.
S kým jsi to mluvil?
Se svým koněm.
- To je smutné. - Vážně?
Pověz, zaklínači...
Nevěříš na osud
ani na menší zlo.
V co tedy věříš?
Chceš říct...
komu věřím.
Nejsem na ničí straně.
Jen zabíjíš netvory.
Rozhodla jsem se.
Dal jsi mi ultimátum a myslím, že na mě zabralo.
Zítra odjedu z Blavikenu.
Nadobro.
Moji muži mě milují a já miluju je.
Už je to ale hodně dlouho, co mě někdo prohlédl.
Když jsem byla malá,
máma mi prsty přejížděla...
po čele.
A říkávala,
že by dala nablýskaný lintar
za to zjistit, co se mi honí hlavou.
Palte! Pal!
Vaše Veličenstvo, Nilfgaarďané prolomí hradní bránu.
Prolomili.
Nedokázal jsem je už udržet, Veličenstvo.
Co teď? Co budeme dělat?
Myšilove.
Je v bráně.
Osud se možná ještě postaví na naši stranu.
Daneku.
Je čas.
Počkejte. Kam jdete?
Pojď sem, dítě.
Brána prolomena!
Druhá lekce...
Musíš vědět, kdy je čas zastavit se.
Ty se vzdáváš.
Nilfgaard nebere vězně.
Což znamená, že právě teď
mučí moje poddané.
Trhají jim vnitřnosti zaživa, aby se na to museli dívat.
Zapalují jim nohy.
A jejich jazyky hází psům.
Vaše Veličenstvo.
- Je pryč. - Cože?
Tváří v tvář s nevyhnutelným
dobří vůdci vždy volí slitování.
Věřím, že to v budoucnu uděláš.
Lazlo...
přines jí plášť!
Cože? Ne.
Slib mi, že budeš vždycky statečná.
Jsi Lvíče z Cintry.
- Čekají tě velké věci. - Bez tebe to nedokážu!
- Musíme jít, Vaše Výsosti. - Ne!
Běž.
Záleží na tom osud světa.
Mám tě moc ráda.
Najdi Geralta z Rivie.
On je tvým osudem.
Veličenstvo.
Viděla jsem to.
Kvůli tomu jsou tady.
Postarám se o ni.
Máte mé slovo.
Myšilove.
Svou službou...
jsi nám všem prokázal velkou čest.
To i vy mně.
Vaše Veličenstvo.
Omlouvám se za vyrušení. Je čas.
Nilfgaard se blíží.
Je čas.
Můžeme odejít.
Najdeme cestu ven.
Tohle...
je naše cesta ven.
- Co to děláš? - To jsem já.
- Co to... - Bude to dobrý.
Jezdci.
Tudy, princezno!
Hej!
- Běžte. - Ne.
Dal jsem vaší babičce své slovo, princezno.
Nechte mě ho dodržet.
Běžte.
Babička říkala, že musím pryč.
Proč? Proč sem Nilfgaard přišel?
Proč na mě závisí osud světa?
Do sedla, Výsosti.
Blížíme se k bráně.
Ochraňovali mě celý život, Lazlo.
Proč?
Byl jsi na trhu. Zbrocený krví.
Prý si nemůžeš vybrat, ale musel jsi.
Nikdy se nedozvíš, jestli správně.
Budeš odměněn ukamenováním.
Budeš utíkat.
Pokusíš se té dívce v lese utéct, ale nedokážeš to.
- Je tvým osudem. - Renfri.
Trh.
Věděla, že přijdeš.
Kde je Renfri?
Ve věži s tvojí kámoškou.
Marilkou.
Máme ti něco vzkázat.
Musíš si vybrat menší zlo.
Ber to jako ultimátum.
Jasný?
Sper to ďas.
Vědmáku!
Geralte!
Ne!
- Vybral sis. - Nech ji jít.
Zabiju ji.
Pokud nepřijde Stregobor, zabiju všechny.
Odjeď odsud.
Ještě není pozdě.
Magie na mě nefunguje.
Ale stříbro ano.
Stříbro je na netvory.
- Jestli zkřížíme meče... - Nedokážu přestat.
Stvořili mě stejně, jako stvořili tebe.
Nejsme tak rozdílní.
Ta holka z lesa bude napořád s tebou.
Ona je tvým osudem.
Pojď zpátky, ty malá...
Ne!
Neuvěřitelné.
Marilko...
Marilko?
Sežeň povoz.
Odvezeme ji do věže na pitvu.
Dotkni se byť jednoho jejího vlasu...
a budeš ležet vedle ní.
Zešílel jsi?
Její mutace...
ovlivňuje lidi.
Kvůli tomu ji ti muži následovali.
Musíme ji zkoumat.
Dostala tě taky, že ano?
Neopovažuj se...
jí dotknout.
Zaklínači.
Zmasakroval jsi lidi
v ulicích Blavikenu.
- Jsi bestie! - Vystavil jsi ji nebezpečí.
Vzal jsi zákon do vlastních rukou.
Učinil jsi volbu.
A nikdy se nedozvíš, jestli tu správnou.
Zabte ho!
Vypadni z Blavikenu, Geralte.
A nikdy se nevracej.
Ta holka z lesa bude napořád s tebou.
Ona je tvým osudem.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová