Tidligere i You Me Her...
Jeg ved ikke, hvad du hørte...
Det med, at Izzy ikke er din niece?
Eller at I betaler hende for at have pervers trekantsex med jer?
Hvad? Nej da, Ava.
Vi har noget at forhandle om.
Weinstock går på pension. Han anbefaler mig som ny dekan.
Det bliver ikke officielt, før bestyrelsen...
- Bestyrelsen? - Undskyld?
Lori har lige sagt ja tak til en plads
i den prestigefyldte bestyrelse for Hamilton-skolen!
Nå, men Izzy er ret vild med jer, så...
- Kan hun lide os? - Sagde hun det?
Narrøve. Fokusér.
Vi skal lave andre ting end sex. Vi skal hænge ud sammen.
Måske kan det lade sig gøre.
At gå sine egne veje.
Og udvide parforholdet?
Hvorfor er det så skræmmende?
Beder I mig om at flytte ind?
Jeg er forvirret. Noget permanent...
I fortjener mig ikke.
Det skal nok gå.
Det her ændrer ikke noget.
Vores aftale fortsætter, selv om det der er slut.
- Lad nu være, skat. - Jeg skriger.
- Jeg siger det til min mor. - Det tør du ikke.
Jeg vil vædde med, at du ikke tør. Gå bare ind og fortæl din mor det.
Men du skal vide én ting.
Der bor to voksne mennesker lige over for dit hus,
som vil bruge al deres tid på at udtænke din infame undergang.
Og de voksne kender en hel masse andre voksne,
mange inden for de videregående uddannelser og politiet.
Og her er prikken over dit lorte-i.
Mange af dem vil elske at få chancen for at knække selvglade, forkælede Ava.
Ja. Dit navn vil blive det slemmeste af alle skældsord.
"Helt ærligt, hun er bare sådan en Ava."
Og selvom jeg aldrig har spillet selv,
går jeg ud fra, at fodbold er nemmest med to raske ben.
Så du kan sladre om os, eller du kan sove trygt, lille pige.
Jeg vil ikke anbefale begge dele.
Er du med?
- Ja. - Ja.
- Godt. - Ja, frue.
Det er godt, vi er enige. Og du skal ikke kalde mig frue, din lille lort.
Nu laver vi fandeme et barn.
Gå hjem i seng, lille pige.
Pis...
Undskyld, skat. Jeg var vildt tændt, og så gik det væk.
Det var en dum idé.
Izzy skred ud af vores liv for ti minutter siden.
Var det en fejl?
Hvad? Det hele eller at slå op med Izzy?
Uanset hvad, ved jeg det ikke.
Måske var det uundgåeligt. Det havde nok aldrig fungeret.
Det er ikke noget, folk gør.
Er det en grund til ikke at gøre noget? At andre ikke gør det?
Helt ærligt? Ja, det tror jeg, det er.
Ja.
Husjægerne.
- Det lyder som en god idé. - Ja, gør det ikke?
Fede idiot!
Så skal vi til det igen.
Du ser bekymret ud, Iz.
Jeg...
Jeg har røget alt, hvad der var i huset.
For ti minutter siden havde du set mig
ryge kamillete og en død potteplante i et æble.
Er det slut denne gang? Sådan rigtigt?
Ja.
Vil du tale om det?
Behøver jeg det?
Nej. Hele affæren var alligevel ét stort minefelt.
Det er lige meget, hvad for en af dem du trådte på.
Er du ked af det?
Ydmyget?
Vred?
Smadret?
Mest ydmyget.
Jeg fik en åbenbaring,
mens jeg stod der i nattøj midt i forstaden
omgivet af normale familier, der lever normale liv.
De følte ikke det samme som mig.
De kedede sig, og jeg var bare ny og spændende.
Jeg var nær blevet gift, da jeg var 18.
Det er løgn.
En tradition, hvor jeg kommer fra.
Ja, jeg var så forelsket,
at jeg hverken kunne spise eller sove eller trække vejret.
Det trykkede bare hele tiden lige her.
Vi fandt endda en sød lille hippiekirke i Sonoma.
Hvad skete der så?
Lige præcis den dag vi ville flygte
ind i vores tredimensionelle kærlighedsroman...
...fortalte han, at han formentlig skulle på det der Brown universitet.
- Træls. - Min kuffert var pakket, da han sagde det.
Når jeg tænker på det...
...kan jeg godt se, at han simpelthen var for lækker.
Sandt. Man kan ikke stole på mænd med så megen magt.
Når jeg af en eller anden syg grund får lyst, kan jeg genkalde mig følelsen.
Det er, som om jeg er død indeni.
Lee lagde et helt kontinent mellem os, og jeg lavede en Det gule tapet.
Jeg kørte tværs gennem landet ligesom hende den sindssyge astronaut.
Uden bleerne, for det er sgu for sygt.
Men da han så på mig...
...følte han bare medlidenhed.
Ikke kærlighed eller en lille smule tvivl. Bare medlidenhed.
Jeg vidste, at om ti år, når han fortalte historien, ville han have glemt mit navn.
Jeg...
Jeg satte mig ind i bilen og kørte min vej.
Jeg ville ikke fortælle dig det.
Men det er en del af den, jeg er, og jeg vidste...
At du ikke ville kende mig rigtigt, hvis jeg ikke fortalte det.
- Det er jeg glad for, du gjorde. - Også mig.
Overraskende nok.
Hvad er så moralen?
Moralen er, at det bliver bedre.
Det gjorde mindre ondt, da jeg kom hjem.
Og meget mindre ondt, efter at jeg havde kneppet Trey Larker.
- Lad mig gætte, Lees ven? - Bedste ven.
Så jeg skal bare kneppe alle Trakarskys naboer?
Nej, Izzy. Du er håbløs.
Kun dem, de kan lide.
Du er frygtelig.
Vidste du, at jeg var god til softball?
Nej.
Det er også løgn.
Jeg er bare en spinkel kvinde,
som står inde på dit værelse midt om natten...
...med et baseballbat.
- Lori har fundet ud af det. - Jeg har ikke sagt noget. Jeg sværger.
Måske. Måske ikke.
Men jeg nægter at være sådan en,
som ikke gør alvor af sine psykotiske trusler.
Jeg skal måske bruge et par forsøg.
Nej!
Ava?
- Puha... - Gud, du er jo helt svedig.
- Du lå vel ikke og... - Nej. Mor.
Hvad vil du?
- Kald mig bare skør... - Du er det, der kommer efter skør.
...men alt det med "niecen, der faldt ned fra himlen", går mig altså på.
Har du overvejet, om du er blevet blind af usund hævntørst
fra dengang de seje børn holdt dig udenfor?
At du overdriver dine forpligtelser og måske bare skulle give slip?
Javel.
Det var både imponerende og følelsesmæssigt invaliderende.
Noget af en brat opvågning.
Og jeg lover at vende ransagelsen indad.
Lige så snart du har fundet Jacqueline Isabelles efternavn
og et eller andet socialt netværk
eller noget, der beviser, at hun og Jacks storesøster
slet ikke kender hinanden og da slet ikke deler dna.
Så du lukker øjnene for min bratte opvågning.
Gør det nu bare.
For hende, som pressede dit enorme hoved ud af sin skede.
Hvor klamt.
Så er det overstået, og jeg skal nok være flink ved naboerne.
Hvad, hvis verden har dømt os uværdige til formering? Hvad så?
Hvad? Hvad er nu det for noget?
Så finder vi et andet program eller adopterer et barn.
Eller begge dele.
Ja, og længe efter at vores børn synes, at vi er enten for pinlige
eller for irriterende at være sammen med,
og længe efter at Izzy har fået sig en anden fyr og en anden familie,
vil historien stadig handle om dig og mig, Em.
Det har den altid gjort, og sådan bliver det ved.
- Det er en god replik. - Ja, ikke?
Jo. En rigtig god replik.
- Og vi er tilbage. - Kom her.
- Hørte du det? - Jeg hørte ikke noget.
Heller ikke mig.
Tror du, det kan være Izzy?
Flyt dig. Vi skal tale sammen.
- Har du svært ved at sove? - Nej, jeg har det svært med Lori.
Den er over midnat. Hvad er det?
Lori har bedt mig gå på nettet og finde ud af, om Izzy er din niece.
- Pis. - Hun ved, jeg kan.
Og det kan jeg.
Hvorfor har du så ikke...
Det er en chance for at standse hende én gang for alle.
Vi skal bare se Izzy, dig og din søster på samme billede.
Nej, det er umuligt. Det billede findes jo ikke.
Det er derfor, du er kommet.
- Nemlig. - Javel ja.
Først opretter vi en side under Jacqueline Isabelle...
...og din søsters efternavn.
- Deering. - Deering.
- Og Izzy? - Silva.
Godt, jeg har oprettet en konto.
Nu skal jeg bare hente nogle billeder af Izzy.
Sådan. Færdig.
Nu findes Jacqueline Isabelle Deering.
- Bare lige sådan? - Bare lige sådan, ja.
Mærkeligt. Jeg kan ikke finde nogen hjemmeside på Jack Trakarsky.
- Jeg har ikke nogen. - Heller ikke mig. Hvad skal jeg med en?
Hvad?
Jeg har nogle billeder på min telefon.
Send mig dem.
- Hvorfor hjælper du os? - Ja, Emma, hvorfor mon?
Måske fordi du er en livsfarlig psykopat.
- Ja, hun er. - Hold nu op.
Og jeg vil gerne sove i en ikke alt for fjern fremtid.
- Send billedet. - Jeg prøver.
- Jeg vil bare have det overstået. - Ava, jeg er ked af det.
Du skal vide, at jeg aldrig...
Aldrig hvad?
Hun vil aldrig tilbage i fængslet for at have gjort skade på andre.
Hun er meget farlig, hende her.
Så siger vi det.
Neen?
Jeg tager hjem.
Du er hjemme.
Nej, helt hjem.
Til Colorado.
- Du siger ikke "klik, færdig" mere? - Jeg er ikke nogen haj til Photoshop.
Klik, færdig, kællinger. Sådan der.
- Er du færdig? - Ja, jeg er færdig.
Se her.
Hvad synes I?
- Kællingerne er ikke imponerede. - Er I ikke?
Det ser da fint ud.
Der står du, og der er din søster, og der er Izzy.
Hun står omme bagved på en kasse eller noget.
Ja, det gør folk tit på ægte billeder.
Hun er sgu da enorm. Ved du intet om proportioner?
Jeg synes altså, det er meget godt.
Hold da op.
Det er en generationsting. Jeg ser det på skolen.
De unge i dag synes, det er kunst, når de skider.
Vi ser billedet, som det ser ud. Hun ser noget helt andet.
Unge mennesker har et egofilter for øjnene. Et EFFØ.
Ja, men det der er virkelig dårligt.
Izzy ligner den døde søster, der dukker op på familiebillederne.
Synes du, det er godt? Tror du, Lori køber den?
- Helt sikkert. - Det er fascinerende.
Hvad skal vi gøre?
Det her haster, skat. Vi må tilkalde en professionel.
Jeg er for god.
- Vil du slet ikke hjælpe mig? - Nej.
Hvor er du barnlig.
Er det mig, der løber hjem til min mor?
Det er midt i semesteret.
Og hvad så? Jeg bør alligevel aldrig rådgive andre mennesker.
Og så er det også Halloween.
Vi skulle være de sære tvillinger fra Ondskabens hotel.
Bare meget frækkere.
Det virker ikke, når man er alene.
Du har rottehaler og en børnekjole på, hvor man kan se din bagdel.
Det skal nok virke.
Kom nu, Iz. Du kan rejse i morgen.
Vi drikker os stive og erklærer hinanden fordrukken, søsterlig kærlighed,
så du beslutter at blive,
og så finder vi en god psykolog til dig her i Portland.
Vil du have den her?
Nej.
Jeg har købt billet til et fly, der går i morgen aften,
som teknisk set er i aften, og det skal jeg med.
- Hvorfor har du det? - Nina...
Lad være.
Hold da op. Meget voksent.
Nina, hold nu op...
De sidste seks dage...
Andy, en kolossal mængde THC og alkohol,
Trakarskys, et skide 7-tal i den åndssvage filosofieksamen...
Det er alt sammen symptomer på noget langt større lort, som jeg må have løst.
- Nina, vil du ikke nok se på mig? - Nej.
Du sidder i en drejestol, så...
Hold så op.
Tag hænderne væk fra ansigtet.
Nina, hold nu op.
Jeg har haft sex med et gift par.
Og jeg forelskede mig i dem i løbet af få dage.
Og så tog jeg hjem til dem i nattøj
med en taske fuld af stoffer og en karaokemaskine.
Og hvad så? Det er der da mange, der gør.
- Nej, der er ej. - Jo, der er.
Det er der altså ikke.
Det er langt ude.
Ja...
Jeg er bare nødt til at komme tilbage til sagens udspring.
Og få talt ud med min mor.
Og måske endda med min far.
Kan du forstå det?
Vi har hele dagen sammen.
Du skal hjælpe mig med at pakke, for halvdelen af det er dit.
Og så kan du proppe mig på flyet
og møde fetichistisk sent op til festen.
Okay, og hvornår kommer du så tilbage?
Efter ferien eller til Thanksgiving?
Izzy?
Lad mig lige omformulere det og tale lidt langsommere.
Hvor længe bliver du i Colorado?
Det er en enkeltbillet.
Jeg er nødt til at komme lidt væk.
Væk fra hvad?
Jack og Emma.
Du vil bevise, at pigen er Trakarskys lille sexlegetøj,
få dem offentligt udstødt og ødelægge Jacks karriere,
som gengæld for at de holder os uden for inderkredsen.
Er det nogenlunde rigtigt?
Ja, det er det. Du forstår mig. Det har du altid gjort.
Og kan du slet ikke se, at det er den slags pis,
som fik os holdt udenfor i første omgang?
Gå ind og væk Ava. Få hende til at cybersnage for dig.
Bare gå til hende.
Synes du virkelig, det er i orden?
Faktisk, min egen, så synes jeg, at det er sindssygt.
Men det er ikke noget at ligge vågen over.
Det er et mareridt.
Timingen er lidt skidt, her få timer efter at du gentog din frelste misbilligelse.
Hvis du skal tale grimt om mig, ordner jeg ikke dit juks.
Undskyld, men du har været meget fordømmende.
Du vækker mig klokken tre om natten for at rette dine Photoshopfejl.
- Det var nok for sjov, men jeg bliver sur. - Nå, gør du?
Der var mange, jeg kunne have ringet til.
Har du andre venner, du kan ringe til om den slags?
Find telefonbogen. Har du den?
Den med alle dem, du kan ringe til.
Ring til dem.
Skal jeg trykke nummeret?
Jack ville egentlig bare sige tak.
Tak.
Jeg er glad for det. Tak, fordi du kom herover.
Det her er dit ekspertområde, og vi skal have ryddet op i det rod.
Tror du, Photoshop kan klare det?
Du får sgu da brug for en hel tønde håndsprit.
I kan hælde det ned ad gaden. Det hjælper måske.
Undskyld. Det lød, som om jeg dømte jer, men altså...
Det hele er noget rod. Noget kæmperod.
Det ville være rart aldrig at høre om det igen.
Og så bare komme videre.
Jeg gider ikke høre mere om det.
Vi går videre. Også dig.
Helt sikkert. Bare rolig.
Gudfader, det er som at se det igen for første gang.
Det ligner en bortløben smølf.
Og se baggrunden.
Jeg kunne have tegnet det bedre.
Det ligner verdens underligste mindesmærke.
Det er et mareridt. Som en mislykket billedkunsttime.
Kanterne er helt ujævne.
- Den er der ingen, der køber. - Hvorfor er de lilla?
Det ligner et julekort fra Satan.
Ha ha, meget morsomt. Røvhuller.
Hvis I havde været lidt sødere ved min mor,
ville vi slet ikke stå her nu.
I er kvarterets Ava'er.
Vi elsker din mor.
- Undskyld... - Man må jo begynde et sted.
Vi kan godt lide dig og din mor og din kunst...
Du var rigtig god til det med de sociale medier.
Fed cowboyjakke. Dem ser man ikke mere.
Vil du på kunstskole?
Hvis du mangler en anbefaling, kan jeg give dig en.
Ja. I må godt holde op med at slikke mig i røven nu.
Jeg forsøgte bare, at...
- Pis! - Hvad mener du med "pis"?
Pis, Lori har lige sendt en sms.
- Ved hun, at du er væk? - Voilà!
- Hvor er det flot. - Du er virkelig en kunstner.
Ordet står i min jobbeskrivelse.
Tak, Dave. Dave, du er så vidunderlig.
Jeg siger, at jeg stod ude på verandaen og fik de oplysninger, hun ønskede.
- Ja. - Det dur ikke.
- Hvad? - Lori står ude på verandaen.
- Og sms'er, tror jeg. - Pis.
Hun er den sidste, der må blive set forlade vores hus klokken tre om natten.
- Ja. Polygamihuset. - Hold nu op.
- Undskyld. - Det er en lang nat.
Hør lige, jeg har det.
Emma, jeg skal bruge en halv flaske vin, straks.
- Det har jeg. - Godt.
- Jeg tager en tequila. - Nej, du gør ej.
Det er ikke nogen fest.
Godt, nu skal I høre.
- Dave og jeg har været oppe at skændes. - Ja.
Emma og jeg talte sammen, men så gik hun kold.
- Så jeg er et røvhul. - Og jeg er dranker. Fortsæt.
Jeg går ud, får øje på Lori og beslutter at betro mig til hende.
Og omsider invitere hende ind i inderkredsen.
Det er faktisk genialt.
Hvorfor var jeg ikke på mit værelse?
- Du lavede lektier? - Du var sammen med en fyr?
Under blusen, over bh'en...
Ja.
- Det er en god idé. - Super. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Nu får jeg lyst til at blive. Hold den her.
Rolig nu. Brystmælk, ved du nok.
Det tager en time om at nå igennem.
Gå ud ad bagdøren og rundt om Wilbergs hus.
- Det er den nemmeste vej. - Ja. Jeg er ikke helt nybegynder.
- Tak. - Jeg siger det bare.
Der går min pige. Den eneste kvinde, jeg behøver.
- Seriøst? - Jeg siger det bare.
Det skal nok blive sjovt.
Vi tager en stor, våd krammer. Du kommer til Denver til Thanksgiving.
Og snupper alle min mors piller...
Nina?
Det er lige meget, hvad jeg siger.
Jeg forlader dig, ligesom den skid gjorde.
Bare rolig. Jeg knepper bare Andy, til jeg får det bedre.
Det ved jeg godt, skat.
Kom.
Du må ikke rejse.
Det er Ava.
Det virkede. Hold kæft, det virkede.
Hov, jeg skal på arbejde. Du skal på arbejde.
Kom.
Tag nu på arbejde, for fanden.
Pis.
Hvad nu? Er der sket noget?
Det er om stillingen.
Vi er nødt til at tale sammen.
Tekster af: Lisa K. Villeneuve