Tidigare i Star Trek: Discovery:
- Michael Burnham. - Ash Tyler.
Visa att du är intresserad.
I hela mitt liv har jag haft en inre konflikt mellan logik och känsla.
Du påminner om allt som är gott.
Du är mitt ankare.
En klingon visade intresse för mig.
Det är du.
Säg ditt namn.
Vi gav Voq ett skal som framstår som mänskligt.
Vi ympade in hans psyke i Tylers.
En aktiverad spion åt klingonerna.
När jag ser på dig nu, ser jag Voqs ögon.
Fanns det ens en Ash Tyler?
Jag älskade honom.
De planterade en bomb i hjärtat av er hemvärld.
Påtvinga dem din vilja med Kronos öde.
Jag är fackelbäraren. Voq har alltid trott på dig L'Rell.
Jag åker med henne.
- Jag kommer att sakna dig. - Jag ser dig, Ash.
I dina ögon.
En ny ledare behövs för min herres vision.
Jag är den ledaren.
Återföreningen av vår ras påbörjas
nu.
Stjärndatum 1029,46.
Privat logg, kommendörkapten Michael Burnham.
Rationella förklaringar för de sju signalerna fortsätter att undgå mig.
Och med dem, en chans för en relation med min bror Spock.
Vad såg han i dem som inte jag ser?
Det känns som att jag inte kan nå honom, i en tid då han behöver mig som mest.
Lystring: Aspiranternas halvmaraton närmar sig.
Till vänster.
- Hej. - Hallå.
- Det är jag. - Hallå.
Det är jag.
Larviga Stilly.
Du är inte där.
Du är död. Du är inte där.
- Det är klart jag är, larviga Stilly. - Var kom du ifrån?
- Varför ser de inte dig? - Bara du kan.
Varför jag?
Minns du inte? Jag är May från skolan. Vi var vänner.
Du är den snällaste på hela skolan.
Jag gick där i sex månader.
Sen fick min mor ny tjänst och vi flyttade och vi har inte talats vid sen dess.
Och en sak till: du dog. För åratal sen.
Är du upprörd för det?
Du är ett symtom på ett sjukt sinne. Och det kan jag bara inte ha nu.
Herre...
Kaptensprogrammets halvmaraton har en segrare.
Ett vackert prov på uthållighet och mod, Tilly.
Ni är lediga.
Men vi återförenas senare för auskultation.
Vi vann.
Det finns ingen jag hellre skulle heja på.
Och stötta.
- Och hjälpa. - Nervsammanbrott är ingen hjälp.
- Tilly. - Nytt banrekord.
Hon lyckades även...
Saru sa att du både vann och slog ditt personbästa.
Det är så jag hjälper dig.
Vilket team vi är.
Det är all träning du utsatt mig för. Tack, Michael.
Jag måste gå, men grattis.
Du är otrolig. Vänta, Saru.
Gul beredskap.
Oidentifierad farkost inkommande.
Bäring 358, riktning noll.
Avstånd: 9000 km och närmar sig fort.
Inga andra driftsignaturer i sektorn.
Anropar på alla frekvenser. De svarar inte.
Hälsa att om de inte identifierar sig
aktiverar vi taktiska system.
- Ja, kapten. - Owo, ser du något?
Läser av ett litet skepp.
Två livsformer.
Kapten, de öppnade en kanal.
En privat farkost som är diplomatregistrerad.
De behöver inte berätta mer. Kaptenen bad att få stråla över en.
Nära nog att synas nu.
- På skärmen. - Ja, kapten.
- Skeppet är från Vulcan. - Det är Sareks skepp.
Han samlade en arbetsgrupp för att studera signalerna.
- Han kan ha nyheter. - Eller vill tala om något annat.
Jag rapporterade om Spocks kunskap om signalerna.
Det nådde troligen ambassadören
med nyheten om att hans son lagt in sig på ett psyksjukhus.
Du förrådde inte din vän, kapten.
Du följde reglerna.
Det är lätt att säga, svårare att tro.
Har du hört av Spocks läkare på Stjärnbas fem?
Nej, inte än.
Rapportera till transportörrummet.
- Välkomna ambassadören ombord. - Ja, sir.
Däck fyra.
Överföring bekräftad. Transportörlås etablerat.
- Aktivera. - Ja.
Amanda?
Snälla, reagera inte. Spock behöver oss.
Jag hade bara dig att gå till.
Ur krigets eld påbörjas ett nytt liv.
Som er kansler kommer denna dynasti från mig.
Av de 24 husen,
reser sig en avkomma.
Skåda D7, den kejserliga flottans framtida slagkryssare.
Den bär inte ett enskilt hus fana,
utan vårt enade imperiums tecken...
Min fackelbärare ska övervaka produktionen av detta skepp...
Ett skepp som visar vilka vi är
och vad det innebär...
...att förbli klingoner.
Förbli klingoner!
Gör du denna människa till kapten för flottan med?
Då borde vi kanske tala standardspråket med?
I vilket språk du än föredrar, förblir sanningen densamma.
Fackelbäraren utpekades av T'Kuvma själv.
Du menar Voq.
Om du vill ha detta ting som din leksak,
hör han hemma i din säng,
inte här.
Han hör hemma där jag är.
Liksom de allierade husen
gör vår sammanslutning oss starka.
Ditt förlegade tankesätt höll oss i strid med varann.
Avlägsna färgen i ditt ansikte, Kol-Sha. Vi är en kultur nu.
Er sammanslutning är en förolämpning mot min son, Kol.
Och alla våra söner som dog för människornas svek.
Det är ingen slump
att de sju ljusen uppenbarade sig i himlen
så kort efter att hon tog makten.
Det är ett omen.
Sju droppar blod, redo att regna på oss.
Avlägsna färgen.
Din kansler smutsar inte ner sig.
Det är fackelbärarens jobb,
vare sig han är människa, klingon
eller bägge.
- Känner du till de sju signalerna? - Ja.
Sarek informerade mig.
Folk vill veta vad de är.
Spock har koppling till dem.
Hur?
Han påstod sig ha sett dem långt innan de uppenbarade sig.
Men vi vet inget förrän vi kan tala med honom
och jag vet inte vad jag ska göra.
Jag har inget nytt att undersöka.
Förutom det jag ger dig.
Jag kom nyss från Stjärnbas fem. Jag besökte psykavdelningen.
De berättade inte var han var.
Jag fick inte veta vad som är fel. Jag fick inte ens hans tillhörigheter.
- Du är anhörig och en diplomats fru. - Så jag gjorde det enda logiska.
Jag stal hans journal.
Den är krypterad.
Kan du öppna den?
- Mor. - Snälla.
Ujilli, du ser ut att må bra.
Hur var din promenad?
Jag har hängivit mig er sak. Din farbror kan åtminstone erkänna mig.
Han och huset Mo'Kai tror på dig.
Vi har fiender nog. Ingen anledning att hitta på fler.
Kol-Sha påstår till rådet
att du säger åt mig att eliminera de stora husen.
Min farbror sprider sanningen för att motverka lögnerna.
Han ser en människa i mig. Det gör de alla.
Du borde inte bry dig om vad de ser.
Endast min åsikt är av betydelse i det avseendet.
Varför insisterar du att tala engelska? Jag är inte människa.
Jag är klingon, vars kropp har förändrats för att likna en.
Om andra ska acceptera
mig som fackelbärare, måste du behandla mig som Voq.
Om du är Voq, åtrå mig då tillbaka. Åtrå mig.
Du rör mig...
...och den intimiteten
känns för mig, Tyler...
...som en kränkning.
Spock talar högt om dig, kapten Pike.
Min dotter med. Jag är hos rätt folk.
Det gör detta svårare att säga.
Jag kan inte öppna filen.
Det vore en överträdelse och det hade mor inte gillat.
Det finns prejudikat i lagen för en kapten att åkalla...
- Var hon lika bossig som barn? - Vi kallar det "envis" och ja.
Hon lärde sig av mig.
Bryce. Ring upp kapten Vela på Stjärnbas fem.
- Säg att det är hög prioritet. - Ja, sir.
Chris.
Du och min mormor är de enda i kvadranten som ännu kommunicerar med skärmar.
Din mormor låter smart. Presentera henne för mig.
- Ledsen att jag inte ringt upp. - Flera gånger, Diego.
- Jag väntar på en uppdatering om Spock. - Jag har tyvärr ingen.
Hans mapp är hemligstämplad.
Det är inom mina rättigheter att få en prognos.
Och i vilket fall har Spock information om signalerna som jag utreder.
- Det är Stjärnflottans högsta prioritet. - Signalerna är irrelevanta.
Han är efterlyst för mord.
Han dödade tre läkare och flydde.
Varför är han inte efterlyst så alla skepp kan söka?
Fallet är komplicerat.
Några av Spocks akter är försvunna. Vi vet inte hur.
Men de har folk som utreder det.
Tack, Vela.
Pike klart slut.
Det är inte sant.
Min son är mild och vänlig.
- Han hade inte gjort så. - Jag håller med, kapten.
Då är vi tre.
Men de som utreder fallet håller nog inte med.
Vår grabb är i fara.
Vi måste ge honom en chans och hitta honom först.
Burnham, hacka mr Spocks journal.
Det är en order.
Löjtnant Spocks intellektuella förmåga och förnuft är intakt.
Hans dissociation verkar vara känslomässig.
EQ-test och hans rådande tillstånd antyder på extrem empatibrist.
Jag överför resten av filerna och sen...
- ...bestämmer vi var vi ska börja. - Dina hjul snurrar redan.
Logiken föreslår ett antal teorier.
Spock är felaktigt anklagad.
Eller så mördade han läkarna i ett instabilt mentalt tillstånd
eller vad han trodde var självförsvar.
- Eller... - För att han är känslomässigt instabil.
"Extrem empatibrist"...
...är kod för "psykopati".
Möjligheten kan inte förnekas.
Hans barndom var inte normal.
Sarek ville se Spock uppfostrad på vulcanskt vis.
Han avrådde bestämt mot alla känslouttryck.
Och för att inte göra min son förvirrad,
började jag dölja mina egna.
Jag var ingen...
...riktig mor.
- Jag var inte vad han behövde. - Du gav oss kärlek, varje sekund.
Jag var annorlunda mot dig.
Jag gav dig all min glädje...
...och den kärlek jag inte fick ge honom.
Men Spock är till hälften människa.
Om han hade tillåtits att omfamna känslorna som jag vet han har,
hade det besparat honom allt trubbel som han är i nu.
Stanna där.
De där bilderna.
Spock ritade dem.
Det vet jag.
Han måste ha...
- ...ritat dem i behandlingen. - Jag trodde att han lämnat den bakom sig.
Men den är tillbaka.
Vad är det?
Din bror kallade den för Röda ängeln.
Han började se den som liten. Det förändrade honom.
Förlåt mig.
Jag måste ta detta.
Michael.
- Tack för att du svarade. - Självklart.
- Är du och L'Rell okej? - För stunden. Hon har ännu makten.
Men hennes motståndare utmanar henne. Stämningen är instabil.
Hur kan jag hjälpa?
Federationen måste underrättas. Faller L'Rell, faller freden med.
- Jag eskalerar det till mina befäl. - Tack.
- Jag borde gå. - Vänta.
Vad?
Jag...
Jag vet inte.
Jag gillar skägget.
Jag hörde att klingonerna låter håret växa efter krig.
Ryktena stämmer.
Hur är det med dig?
Jag handskas med en del, angående min fosterbror.
Jag körde fast, men Amanda fick mig på spår igen.
Skicka hit henne efteråt.
Jag känner mig lite fast med.
Du har mig...
...just nu.
Jag förstod min roll här, att hjälpa L'Rell.
Men jag är nog till nackdel för henne.
Jag är ett lätt mål.
- Vad tycker L'Rell? - Oppositionen är en del av striden.
Och deras okunnighet
blir deras undergång.
Du beundrar henne.
Det gör jag.
Hon verkar dela dina känslor
och värderar din närvaro.
Försök att lita på henne.
Det är...
Det är sent här, så...
Ta hand om dig.
Du med, Ash.
Ja.
Välkomna allihop till auskultationen.
Som Stjärnflottans framtida kaptener
är detta er chans att bygga kontakt med en befattningshavare
och med egna ögon se vad uppgiften innebär.
Låt oss börja.
Var på alerten.
- Detta är vår framtida konkurrens. - Är det din kapten?
Fänrik Sylvia Tilly.
Till fullo närvarande för denna viktiga övning som jag är fullt fokuserad på.
Din hängivelse noteras.
Vad ska vi göra?
Gifta nåt par som inte är så sugna på varann?
Utmärkt, sir.
Kapten, jag behöver ditt godkännande.
Jag förstår inte. Det var roligt.
Det här skeppets kapten är skräckinjagande.
Du tänker på den förre kaptenen, kapten Lorca.
Var han kortare?
Och blondare? Och mycket vitare?
- Det är honom jag söker. - Jag är redo om du är.
Det är inte honom jag behöver.
- Hoppa i stolen. - Ja, sir.
Vi kör ett systemtest.
- Var är den andra kaptenen? - Systemtest. Var?
Var? I stolen.
Ursäkta.
- Kör granskningsprogrammet. - Uppfattat.
- Steg ett... - Det är inte rätt.
- Min plan faller samman. - Lugna ner dig.
Jag hör färre stavelser från dig än vanligt.
Jag vet att stolen är skrämmande, men...
Är du okej?
Nej. Vi är inte okej.
- Jag vill ha kaptenen. - Detta är kaptenen.
Fänrik, vad pågår?
Tilly, svara kapten Pike.
Tilly...
Jag lyssnar inte på dig. Du lurade och ljög för mig.
Jag ljög inte.
Han ljuger.
Han är en bedragare.
Håll tyst!
Fänrik Sylvia Tilly.
Jag menade inte. Jag...
Hon fick mig till det. Jag...
Det är inte vettigt. Jag...
Jag är inte...
Jag är inte.
Jag slutar.
- Du spionerar på mig. - Du inbillar dig saker.
Vad har du mot mig? Varför talar du inte med mig i rummet?
Tala nu, annars dör du.
Känner du dig upprörd, tala med min brorsdotter.
Det är inte huset Mo'Kai som har hemligheter.
Vad för hemligheter?
L'Rell kommer att bli arg för att jag bröt hennes förtroende.
Men jag kan inte hålla detta från dig mer.
Skåda,
L'Rell och Voqs son.
Jag fick veta att jag var gravid när Voq förvandlades till människa.
Jag kunde inte aktivera honom på Discovery med barn i magen.
Graviditeten skedde utanför livmodern.
Därför är den så liten.
Den?
- Har han ens ett namn? - Nej.
Jag har aldrig träffat barnet.
Bebisen är en säkerhetsrisk.
Bara för dig?
Alla dessa lögner för att skydda ett misslyckat krigsuppdrag.
Vad uppnådde du?
Tror du att din upptäckt
på något sätt är viktigare än smärtan jag har levt med?
Hade du berättat?
Jag ville att du skulle kunna återvända till mänskligheten utan förpliktelse.
- Du stannar inte för evigt. - Varför säger du så?
Vet du bättre vem jag är än jag själv?
Jag valde att vara här. Jag åtog mig det.
Varför ringde du Michael Burnham?
Jag bad henne underrätta Federationen om ett uppror mot Högsta rådet.
Så du litar bara på henne.
Är det enda anledningen till att det var just den människokvinnan?
Ja.
Det är orsaken.
På väg hem tittade jag igenom Voqs minnen.
Du och han gick över förfädernas klippor vid Mo'Kai.
Solnedgången. Himlen droppade ametister.
Vår kärlek var större än Kahless och Lukaras.
Det tyckte Voq med.
När jag såg på barnen...
...hade han Voqs hud,
det som gjorde hans liv så svårt, det kändes som att jag såg på mig själv.
För första gången kändes mina två sidor som en.
Jag kan inte vara Voq. Jag kan inte ge dig de minnena.
Men jag kan lova en ny kärlekshistoria.
Jag är hans far...
...och jag är hängiven dig.
Vi tar hem vår son.
Resten följer senare.
När visade den sig för första gången?
Den visade sig för Spock samma kväll du rymde hemifrån.
Logikextremister bombade lärocentret och du dog nästan.
Jag klandrar dig inte för att du ville tillbaka till jorden.
Jag nådde inte förbi ShiKahrs utkant.
- Vet inte hur Sarek hittade mig. - Det gjorde han inte.
Det var Spock.
Vi skulle varsla högsta kommandot att påbörja ett sökande.
Och Spock klev in i rummet, ännu i pyjamas.
Ögonen var vidöppna och han sa att Röda ängeln hade besökt honom
och berättat var du var.
Och det var där Sarek hittade dig.
Sarek och jag trodde alltid att Spock använde logik
för att hitta dig.
Han kunde ha vetat när du gick,
hur fort du gick, i vilken riktning
och vi avfärdade hans vision som en sinnesinbillning.
Men Spock tvekade aldrig. Röda ängel var verklig för honom.
Jag har sett ängeln med.
Den visade sig för mig vid första signalen.
Var du den ende?
Ja.
Jag avfärdade det som inbillning.
Och den kändes inte illasinnad.
Tänk att jag talar såhär.
- Jag vet inte ens om den var verklig. - Det är den.
Vad som räddade dig, sårade din bror.
Visionen förändrade honom. Jag...
Jag såg honom dra sig tillbaka. Förlora tillit till andra.
Jag såg hans öppenhet försvinna.
Det var inte för en vision.
Det var mitt fel.
Min närvaro var en fara.
Om logikextremisterna inte kom åt mig, skulle de ta honom.
Och han var min skugga.
Så jag sårade honom för att hålla honom borta.
Vad gjorde du?
Att du inte säger något innebär att skadan måste vara obotlig.
Därför kan vi fyra aldrig träffas,
därför ni alltid är för upptagna för att ses.
Förlåt.
Förlåt för vad jag gjorde.
Vad jag trodde var nödvändigt.
Många gånger har jag försökt att gottgöra honom.
Han är inte intresserad.
Men jag ska inte ge upp.
Jag ska hitta honom.
Nej.
Det ska jag.
Han känner inte mig.
Han kände inte mig heller.
Farbror.
Nej, nej.
Jag har väntat på er ankomst.
Din son är stilig.
Men jag tänkte att han behövde färg.
Jag ska jaga dig
och slita ut dina inälvor med händerna.
Tveksamt.
Färgen jag bad dig torka bort
hade implanterade sensorer.
En avlyssningsanordning.
Jag hoppades bara lyssna på era politiska strategier.
Jag trodde inte att jag skulle få veta detta.
Högsta rådet tolererar inte sådan vanära.
De är nog mer överseende med kidnappning
än döljande av en spion.
Ditt husdjur förrådde rådet till kommendörkapten Burnham.
Inte sant?
Vad vill du ha?
Jag är villig att lämna över honom och låta er fly...
...i utbyte mot kontroll över imperiet.
Ni ska godta mina villkor
och möta mig vid er bostad.
Saru ringde, han söker dig.
Är du okej?
Vad är det? Har du gråtit?
Jag frågade först.
Lystring, all personal: CTP-övningarna...
Tala med mig.
Jag behöver ett problem jag kan lösa. Mer än du vet.
Tala med mig. Har jag inte straffats nog?
Det som hände var upprörande. Jag fick panik.
- Tilly? - Tilly.
Förstör inte det vi har.
Vi har inte besegrats än.
Efter att jag träffades av den mörka materian...
Började jag se ett...
...spöke.
En flicka jag kände som tonåring.
Hon hette May, men hon är död.
Och den May jag kände var tålmodig och...
...larvig när man lärt känna henne.
Men denna May är annorlunda. Hon är ihärdig.
- Hon tränar mig för något. - Vad då?
Det har hon inte sagt.
För att du ignorerar mig.
Och jag börjar bli rädd. Och vi behöver en ny plan.
Jag tappar det.
Hon kör slut på mig.
Jag undviker sjukstugan.
Jag är helt handfallen. Jag är desperat. Och nu blir jag aldrig kapten.
Dina ögon droppar.
För att jag gråter.
- Hon vet inte vad gråtande är. - Jag måste tänka.
Jag ska tala vett i dig senare.
Hon gick.
Hur vet hon inte vad tårar är?
Det är omöjligt.
Visa en tonårsflicka som aldrig gråtit.
Det går inte.
Jag vet. Jag är xenoantropolog.
Och om May vore en hallucination, från ditt undermedvetna,
hade hon känt till den känslan.
Så May är något, Tilly.
Men det är nog inget spöke. Eller vanföreställning.
Hon uppenbarade sig efter stöten från asteroiden.
Varför gav den dig en stöt?
Jag höll en del i min hand och fick ingen stöt.
Asteroidens mörka materia reagerar i närhet till något.
- Sporer. - Du behöver inte sjukstugan.
Du behöver Stamets.
Skriv under.
Jag är ännu din kansler.
Du är Federationens nickedocka.
Varför är hon ett hot, Kol-Sha?
Kvinnan?
Hon är bara en...
...som ligger med en människa.
Om det är din värsta förolämpning
är du ännu lägre än jag trodde.
Jag vet att jag är betydelselös för dig när jag skrivit på, så döda oss båda.
Den som ännu står, blir den som kommer efter dig.
Nu räcker det.
Ja.
Känn det.
Förlamning som sprider sig till organen.
Men ni får inte kvävas förrän du skrivit på.
Tack för mitt bläck.
Ge mig nu ditt lilla finger.
Nu,
som min första gärning som kansler...
...en avrättning.
Nu ska du få se din Voq dö...
...för gott.
Vad är det?
- Varför har du spionerat på mig? - Var inte så gnällig.
Vi måste se till att hon sitter kvar som kansler.
Vilka är "vi"?
- Kejsarinna. - Du misstar dig.
Jag är Philippa Georgiou,
pensionerad kapten från U.S.S. Shenzhou,
numera säkerhetskonsult för Stjärnflottan.
Barn är parasiter.
Otacksamma. Mödosamma.
Jag fick be någon annan mata mina, annars hade jag inte fått nåt gjort.
Jag ska överväga ditt råd.
Tack för hjälpen.
Tacksamhet är överilat
så länge den uppslitne ledaren för huset Kor
ligger på ert golv.
Han försökte tvinga henne att abdikera. Vi försvarade oss.
Kol-Sha dödade din farbror. Öga för öga.
Jag behöver tala med kanslern.
Varje minut som du stannar här
måste dina rådgivare omorganisera sina små manshjärnor
för att rationalisera varför inte de står på podiet.
De kommer att anta att dina beslut är Tylers.
Han är en sårbarhet.
Kan du döda honom?
Jag var tvungen att fråga. Han är en sårbarhet med.
Du får inte visa svaghet när det gäller dem två.
Jag väljer inte mellan kanslersämbetet och min son och hans far.
Jag sa vad jag är här för att skydda.
Jag ger dig inget val.
- Ledsen att jag inte berättade. - Jag är också ledsen.
Men tack vare Burnham är vi närmare en lösning.
Och att få tillbaka dig i kaptensprogrammet.
Kapten Pike då?
Jag kan inte förutse hans reaktion,
men han har humor...
- ...och han gillar dig. - Vi borde strax ha resultat.
Jag sa ju att han var kortare, blondare,
vitare...
Där är han. Kaptenen.
- Det är han inte. - Jo då.
- Där flyger han. - Vad pågår?
Hon är tillbaka. Hon är sur. Kanske på dig.
- Skynda dig. - Säg bara vad jag säger åt dig.
Som jag misstänkte.
- Du är värd för en eukaryot organism. - En svamp?
Uppenbarligen multicellulär, eftersom den har åsikter.
Svamp. Våga inte förminska mig.
Alla som arbetar med spordriften är vaccinerade. Hur ådrog hon sig det?
Det är möjligt att en spor blev resistent.
- Som bakterier. - Kalla mig inte bakterie.
Eller så är det en annan spor än de vi skördar.
När Discovery flydde från Terran regnade deras sporer över maskinrummet.
Om en fäste sig vid dig...
- Hej May. - Är det hon?
Han är skurken. Låt inte honom vända dig mot mig.
Där är liftaren. En multidimensionell svampparasit.
Varför visade den sig som en tonåring?
Hjärnmanipulation kanske?
De ljuger.
Jag är ingen manipulatör.
Du är speciell. Du är min enda chans.
Jag behöver dig.
Hur blir vi av med den?
Vi använder attraktionen mellan sporerna och asteroiden
för att suga ut henne.
Det här kan svida lite.
Om du tror att du kan förgöra mig, ska du få se en strid.
Säkerhetsintrång av okänd varelse i maskinrummet.
Aktivera karantänsrutin Alfa-Omega.
Jag födde ett barn. Voq var fadern.
Jag gjorde människan till fackelbärare för att hedra Voq.
Jag kan inte längre säga hans namn,
så allvarlig var vanäran han medförde.
I hemlighet kommunicerade han med Federationen.
Han sa att vi är splittrade och därför svaga.
Han förrådde oss.
Om någon tror att min relation till människan
överstiger min lojalitet till imperiet
ska ni tänka om.
Förrädaren dräpte ett klingonskt barn.
Min son.
Han hade mördat er kansler om Kol-Sha inte gått emellan.
Huset Kors ledare gav sitt liv för att försvara mitt.
Ett hus försvarar ett annat.
Hans uppoffring är en lärdom för oss alla.
Även jag har gjort uppoffringar.
Jag är endast gravid en gång.
Nu...
...är ni mina barn
när jag uppfostrar denna familj till storhet.
Kalla mig inte kansler,
för jag förtjänar en starkare titel.
Från och med nu kan ni kalla mig...
Moder.
Du syntetiserade ner våra huvuden till deras genkoder.
Du är ingen vanlig Federationsspion. Vilken organisation klarar av det?
Den här.
Sektion 31.
Jag har bara hört talas om svarta brickor.
Vi ligger i omlopp kring Boreth.
Vill du verkligen att din pojke ska bli munk?
- Det är vad L'Rell vill. - Och du?
Att veta var jag hör hemma, vem jag tillhör och vem som tillhör mig.
Min son ska uppfostras av Kahless mest hängivna följare.
Ingen lämnar klostret.
Ingen som inte hör hemma släpps in.
- Inte ens föräldrarna? - Han kommer aldrig känna mig.
Inte L'Rell heller.
Men han kommer att vara säker.
Du borde överväga att stanna kvar.
Vår ledare anser att särlingar har värde, så vi har mycket att göra.
Tänk att du kallar dig särling, kejsarinna.
Vildarna är roligare.
Ta oss till warp.
Hans färdigheter uppskattas.
Du måste jobba på ditt rekryteringssnack.
Ge mig inte tips.
Han är med.
Undertexter: Tomas Lundholm